sex Tillagg. 



äro omogn«. Tiden måste noga iakttagas nar froen börja 

 mogna, cch då bör graseL genast l>ergas ; ty om grässia- 

 get lätt släpper sina hö, kunna de pu en enda blåsig el- 

 ler stormig dag utskakas^ och mnn bergar gräs med tom- 

 ma ax eller vi{)por. IVlen grasshig, som odlas endast i af- 

 sigt att bergås till foder, kunna blandas efter hvars och 

 ens afsigter. — Att med rötter lortplanta mångåriga grässlag, 

 lönar väl sällan mödan i stort, men är ej att förkasta, då 

 man icke på annat sätt inom ett eller 2 år kan iörskalTa 

 sig frö af ett önskadt slag; ty då sådana rötter tjifvas väl; 

 gifva de ofta frö samma är de blifvit planterade; deremot 

 gifva sådda frö, hvarken blomma eller frukt förr än 2:dra 

 och ibland 3:dje året. — De åriga foderväxterna fortpiant.>s 

 endast genom frö, och äro natuiiiguis fruktbärande sam- 

 ma år de blifvit sådda; och de 2åriga, som ej äro många, 

 blomma och ge irö sedan de vuxit 2:ne somrar. 



Till förklaring öfver de i texten förekommande me- 

 dlcinalvigter, anlöres att i I.iber (fti) eller SkåJp. innehål- 

 ler 12 uns (^); I uns delas i 8 drakmer (^j); i drakma 

 håller 3 skrupler (^i) och i skruj)el 20 gian. Ett gran 

 är mest lika med guldsmedernas <iss eli. äss. iVlol i uns sva- 

 ra vidare 9 qvintin eller 2^ lod viktualievigi:, och i drak- 

 ma ell. 3 skrupler ungefär mot 1 qvintin; J- uns är således 

 något mera än 1 lod. Ett qvarter rent destill. viitten, vä- 

 ger vid pass 11 uns och 6 drakmer; men lika rymd svaf- 

 velsyra (vilriololja) väger myckel derofver, då deremot sprit 

 (spirit. vini) är lättare, och väger ett qvarter deraf 9 uns 

 och 6 drakmer eller 22 lod viktualie vigt vid pass. 



Svenska Botanikens opartiske granskare torde redan 

 hafva anmärkt, vi våga hoppas det, aM Verket, under 

 den tid af 2 år, på hvilken dess ulgilvande blifvit fortsatt, 

 icke förlorat, om det tiJläiventyrs ickt; vunnit, genom afvi- 

 kandet ifrån don först gifna planen, till en mera utvidgad: 

 man jeniförc de 3 — 4 första liäften , med de följande, 

 för att fmna denna förändring. Likväl äro vi långt ilrån 

 alt neka dess brister, hvilka redan ifrån arbetets början, 

 såsom oundvikliga , voro .101 utsedda, och dcrföre öppnades 

 till deras möjliga afhjelpande en uiväg, i de Tillägg, som 

 vid slutet af hvar Tom, skulle göras. Textens Författare 

 vågaae också i denna afsigt påkalla sina kunniga Lands- 

 nians sakrare erfarenhet och större kunskaper; men 



