36 



A B c D 



Epilobium angiistifoliiim e. t. — — 



Erigcron acer — — — e. 



Festuca ovina t. e. t. t. 



» nibra — e. — — 



Gypsophila fastigiain e. t. t. t. 



Hicraciiim irriigans — e. — — 



nmhcllatum e. e. e. — 



Junipcriis communis e. — — e. 



Lotus corniculalus t. e. — e. 



Pinus silvestris str. str. str. e. 



Popiihis Iremala — e. — — 



Pulsalilla vernalis — — t. e. 



Rumex acetosella — e. — e. 



Salix caprea — e. — — 



Sorbus aucuparia — e. — — 



Vacciniuni vitis idwa e. e. t. e. 



Vicia cracca e. — — — 



Cladoniw — — e. — 



Pulylrichum sp — — str. — 



De vanligaste arterna återfinnas i den förut meddelade listan å 

 i tallhedarna funna arter. De flesta af de nya torde äfven finnas i 

 dessa. På lokalen B anträffades dessutom enstaka 



Achillea millcfolium, Agrostis vulgaris. Chenopodium album, Chrysan- 

 themum leucanthemum. Deschampsia cwspilosa, Equisetum arvense, Galeopsis 

 bifida, Helxine convolvulus, Hieracium auricula, Phleum pratense, Poa pa- 

 lustris och pratensis, Rubus ida^us, Spergula arvensis, Stellaria graminea, 

 Taraxacum ofjicinale och Triticum repens, 



hvilka alla torde ha de närbelägna åkrarna och gårdarna att tacka 

 för sin närvaro. 



På ytterligare en lokal fann jag Gypsophila, nämligen i platå- 

 branten omedelbart väster om Östnors by. Branten sträcker sig 

 här ungefär i öster och väster och är bevuxen med reslig tallskog. 

 Nedanför densamma ligger en sank kärräng. Helt säkert har förr 

 existerat ett strandsnår mellan denna och branten. Nu går här 

 en väg, hvarigenom expositionen i brantens nedre del blir mera 

 öppen. Detta har haft till följd, att GypsophiUi på senare år i hög 

 grad tilltagit i antal (enl. ui)pgift af en i Öslnor bosatt person). 

 Att lägga märke till är, att Gypsophila, såvidt jag såg, uteslutande 

 förekommer i nedre delen af denna sydsluttning. Den var allmän 

 efter en sträcka af c:a 500 m.; rikligast förekom den, där enstaka 

 tallar nedhuggits. 



