74 



mod de korrektioner förbehållna, som bli följden af ytterligare pre- 

 cionsbestämningar från de båda mossarna samt af Litorinagränsens 

 definitiva fastslående. 



Med dessa siffror stämmer byggnaden af Lundamossen (Sernan- 

 DKR 1892, p. 19), NV om Hederviken. Den skares ungefär af 

 Muntres 60 meters-isobas, och dess passpunkt ligger något under 

 7 m. Motsvarande sitt läge vid 1 1 % af L. G. visar den också 

 en kontinuerlig tillväxt från den understa gytljeblandade Phragmi- 

 /e.s-torfven till den öfre Ambhjsiegiiim-iorixen. — Och det behöfver 

 knappast påpekas, hur allmänt de subboreala lagren återkomma i 

 den ifrågavarande traktens — sydöstra Upplands — torfmossar, då 

 de ligga något högre, men i alla fall så lågt som mer eller mindre 

 betydligt under 50 % af L. G.: Åsbergby, Rörken och Sjödyn, 

 Hällby, Ekhamn, Römossen i Knifsta, Örsmossen, Boda mosse etc 

 (de flesta omnämnda i Skrnander 1901). Som ett upplysande 

 specialfall kan t. ex. framtagas den strax S om Hederviken belägna 

 Mörtsjön (jfr kartan lig. l), undersökt 197.|09 af Dahlstedt, Klef- 

 BECK, Meein och Teiling. Den ligger 13 m. ö. h. och vid c:a 23 

 % af L. G. Sjön, som till större delen är igenväxt efter Hederviks- 

 typ, är omgifven af torfmarker, som före utdikningen varit täckta 

 af vassar och kärr-samhällen, på några punkter alternerande med 

 Sphagiwta. Vid utdikningen har passpunlden visat sig vara en 

 grund morän ofvan hällen, som delvis fått genomsprängas. Under 

 den öfre torfven står ett stubblager, som går ett godt stycke under 

 passpunkten. I nordvästra delen, 70 m. S 35° O från mossens rand 

 upptogs följande profil; 



(i. 46 cm. Kärrtorf, ui)i)lill starkt förmultnad, nedåt med mycket 

 Phragm iles-rh i zom . 



b. 15 cm. Skogslorf med stubbar af al. 



c. 48 cm. Sifämtorf med bitar af Phragmilcs och Equisetiim-skoW, 

 frukter af Scirpus Idciistris, frön af Niiphar liiteum etc. 



d. Gglfja, mörkbrun med frukter af Polanwgeton och frön af 

 \iiphar Jiikiim etc. 



' r». i>i-; (Ikkk (1896 far som bekant något högre värden j)ä L. (}. än Munthk. 

 lin möjlighet finnes Ju, för att den .subboreala tiden härskat en kort tid efter 

 Vifvelstamossens isolation. Men i sä fall måste någon betydligare del af Vaucheria- 

 gyttjan vara en sötvattensbildning. hvarjämfe någon diskordans i dess nu kontinu- 

 erliga utbildning borde ha visat sig. 



