101 



dess blomning ströfvat omkring som jägare. Man kan därför med 

 säkerliet antaga, att Epipogiiim i fjol, åtminstone livad Ragunda 

 beträffar, haft anledning att gå i blomning rikligare än annars, och 

 denna anledning kan nog ej gärna sökas i annat än sammanträf- 

 fandet af en del gynnsamma yttre förhållanden. Ar 1908 utmärkte 

 sig som bekant för en mycket tidig och varm vår, och hösten var 

 särdeles långvarig och mild, och detta torde nog ha varit af stor 

 betydelse för Epipogiiims massuppträdande 1909. De underjordiska 

 delarna fortsätta nämligen sin tillväxt, såsom jag varit i tillfälle att 

 iakttaga, på hösten, så länge temperaturen det tillåter. Några indi- 

 vid af Epipogium, som inplanterades i Botaniska trädgården i Upp- 

 sala i fjol på hösten, hvilken äfvenledes var mer än vanligt mild, 

 hade i midten af november kraftiga utlöpare, som då tycktes vara 

 i full växtkraft och redan voro 14 cm. långa. 



För att återgå till redogörelsen för de väderleksförhållanden, som 

 torde ha spelat in vid åstadkommandet af massförekomsten i Ra- 

 gunda af Epipogium 1909, så må vidare erinras om, att våren 

 1909 var visserligen både kall och sen, men på den följde en åt- 

 minstone i Ragunda tidtals mycket varm, men framför allt regnig 

 sommar, och det var väl bägge dessa faktorer, den gynnsamma 

 hösten 1908 och den därpå kommande regniga sommaren, som 

 tilläto Epipogium att så forcera sin tillväxt, att den florala utveck- 

 lingen 1909 kunde blifva så yppig. 



Man hör esomoftast nämnas, att det eller det året var ett godt 

 orkidéår, ett år alltså, då dessa växter florerade mer än vanligt, 

 men i litteraturen har jag ej träffat på någon närmare uppgift af 

 detta slag eller någon utredning af de härtill bidragande orsakerna, 

 ehuruväl en dylik skulle ha sitt intresse. Som ytterligare ett bi- 

 drag till denna fråga vill jag här omnämna, att äfven beträftande 

 en annan växt, som föröfrigt nog har en biologi likartad med Epi- 

 pogiums, nämligen Corallorrhiza innata, tror jag mig kunna påstå, 

 att den sistlidne sommar, åtminstone på den trakt jag afser, upp- 

 trädde ymnigare än vanligt. Detta är som bekant en växt, som i 

 allmänhet icke uppträder i massor, men i fjol gjorde den dock så 

 i Ragunda, där jag iakttog den på några myrmarkslokaler i Ham- 

 marskogarne, och kunde den där fläckvis bilda riktiga bestånd. 

 En liknande iakttagelse öfver samma växt har äfven gjorts förra 

 sommaren af fil. kand. O. B. Santesson, enligt meddelande till 

 mig, i Sunne s:n i Jämtland. 



Jag har tagit mig för att försöka ställa äfven ett par af de mäss- 



