103 



och helt säkert stå dess särskildt uppmärksammade massuppträ- 

 dande under dessa år i samband härmed. 



Angående väderleksförhållandenas inverkan på Epipoyiiuus upp- 

 trädande kan slutligen anlöras, att Irmisch (8 s. 43) omnämner, 

 att Epipoginm år 1852 uppträdde i synnerligen stor rikedom och 

 yppighet vid Sonderhausen i Thiiringen, och tillskrifver han detta 

 förhållande det för denna trakt ovanligt starka och ymniga regnet 

 ifrågavarande sommar. 



Epipoginm är en relativt senblommande växt, men blomnings- 

 tiden börjar alltefter de yttre förhållandena helt naturligt på olika 

 tider olika år. Fynd af blommande Epipoginm äro gjorda den 25 

 juli 1890 i Södermanland, men äfven så sent som den 7 septem- 

 ber är den anträffad, nämligen i Bjertrå, Ångermanland 1824. Vid 

 Åminne i Norrbotten iakttogs den i blom den 21 aug. 1899, året 

 därpå hade den vid samma tid redan sin blomning bakom sig, och 

 1902 återfinnes den på samma lokal och hade då sin glansperiod 

 under första veckan af september. I de flesta fall torde den ha 

 anträffats vid medio och under senare hälften af augusti och detta 

 såväl i Skåne som i öfre Norrland, såsom framgår af den förut 

 lämnade förteckningen af de kända fynden af Epipoginm. I Dan- 

 mark äro de flesta iakttagelser af Epipoginm i blom gjorda under 

 augusti (ScHiOTz) och äfven i Tyskland står den under denna må- 

 nad och under slutet af juli i sitt högsta flor (Irmisch, Schacht). 

 Det synes mig anmärkningsvärdt, att samma växt kan visa så ringa 

 differens i blomningstid på så skilda breddgrader som i Norrland 

 och i södra Tyskland, men kanske är detta ett genomgående feno- 

 men bland sensommar- och höstväxter, beroende därpå att en sen- 

 blommande växt under nordens visserligen senare, men mera ljusa 

 och intensiva sommar i utvecklingshöjd hinner fatt sin like på 

 sydligare bredd. 



Anthesen räcker för hvart individ rätt länge. I Ragunda blom- 

 made Epipoginm 1909 som bäst omkring den 20 augusti, men först 

 i början af september började mer allmänt vissna blommoratt fin- 

 nas, och exemplar, som den 18 augusti, strax före blommornas 

 utslående, hemtagits för att omplanterade ställas under uppsikt, 

 voro ännu under de första dagarna af september fullt friska. Det 

 må i förbigående påpekas, att växten synes trifvas i kultur, 

 om den lår väl ställdt för sig och den synes icke lida af omplan- 

 teringar. Af den erfarenhet, man har om andra orkidéers blom- 

 ningsförhållanden, torde man beträffande Epipoginm kunna göra 



