117 



3. P. prolixa (Ach.) Nyl. [P. olioacen (L.) Ach. y P. prolixa 

 Ach. — P. piilUi (Sclueh.) Ach.] har tämligen tjock, ganska fast och 

 styf, särskildt på yngre delar glänsande, mörkt kastanjebrun eller 

 sotbrun, mera sällan på yngre delar grönbrun, på öfre sidan svagt 

 eller alls icke gropig eller rynkig, på äldre delar fint sprickig bål, 

 som vanligen är mindre tätt tryckt till underlaget, hvarför den, sär- 

 skildt efter anfuktning, lätt kan lösgöras; dess tlikar äro smala, 

 vanligen endast omkring 2 mm. breda, i spetsen ofta tvärt afskurna. 

 Apothecierna, vanligen tillstädes i stort antal, äro ofta ända till 5 mm. 

 i diameter, med mörkbrun, vanligen glänsande disk och tunn, hel 

 eller svagt naggad bålkant, som genom en fin ränna är tydligt be- 

 gränsad från disken. Sporerna äro äggrunda, 7 — 8,5( — 9,5) fj. långa, 

 4,.ö — 5,.5( — 6) iJL tjocka, tunnväggiga. 



P. prolixa förekommer mångenstädes i Stockholmstrakten, dock 

 sällan i större individmängd, och växer på solöppna klippor och 

 stenar. Starkare beskuggning fördrager den icke. 



3 A. P. prolixa (Ach.) Nyl. var. panniformis Nyl. [P. 

 panniformis (Nyl.) Wainio] afviker från hufvudformen genom något 

 smalare, endast mot spetsen glänsande bålflikar, från hvilkas kanter 

 tidigt utväxa snedt uppstigande, korallikt förgrenade, isidieliknande, 

 mot spetsen nästan trinda småflikar, som till sist täcka de ursprung- 

 liga flikarna helt och hållet och bilda en tjock, mer eller mindre sön- 

 dersprucken skorpa. Apothecierna äro i kanten försedda med lik- 

 nande småflikar, dock mindre än på bålen. Sporerna äro af samma 

 dimensioner som hos hufvudformen. 



Denna var. förekommer ganska sparsamt på beskuggade klipp- 

 väggar och stenar. Enligt exemplar i Botaniska museet i Uppsala 

 äro apothecier insamlade af K. F. Thedenius på bergen vid Finn- 

 boda. Själf har jag icke lyckats fmna sådana, icke heller har jag 

 någonsin anträffat den tillsammans med hufvudformen och vågar 

 därför icke bestämdt uttala mig om dess systematiska rang. Wainio 

 anser den vara en distinkt art. 



De isidiebärande eller sorediösa formerna hafva varit mycket 

 mindre uppmärksammade, något som helt säkert står i samband 

 med det förhållandet, att de i allmänhet sällan utbilda apothecier. 

 Deras studium erbjuder också betydligt större svårigheter, i synnerhet 

 när det gäller dem, som uthärda stark beskuggning. Särskildt med 

 en af de nedan omnämnda, nämligen P. fuliginosa var. kvtevirens, 

 måste jag öppet erkänna, att jag ännu ej lyckats komma fullt på 

 det klara. 



