129 



bild af detta stadium. När sodan på det mognade individet den 

 plana toppytan i)rister sönder och affaller, kvarstår det ursprung- 

 ligen basala väggpartiet i form af en bägare. 



Ofvan har framhåUits, huru som redan på ett tidigt stadium ett 

 af egendomhga taggar sammansatt ytskikt utdifferentierats. På grund 

 af sin bräckhghet kan denna primära hud ej ensam lämna till- 

 räckhgt stöd och skydd åt de inre delarna. Sådant ernås genom 

 bildandet af ett inre sekundärt hudskikt. På ett något framskridet 

 stadium börja nämligen hyfer — omedelbart innanför den bleka 

 zon, som inåt begränsar taggskiktet — att ordna sig i tangentiell 

 riktning, hvarigenom här bildas ett tätare väfnadsskikt, anlaget till 

 den sekundära huden. Anläggningen börjar i fruktkroppens nedre 

 del och breder ut sig uppåt toppen. Till själfva kalotten når den 

 emellertid ej, eller är åtminstone där ytterligt svagt framträdande. 

 Genom att dessa tangentiella hyfer torka och hopfalla samt 

 packas tillsammans vid de innanför varande väfnadernas tillväxt, 

 uppkommer så en fast och seg vägg, hvilken utvändigt alltjämt är 

 klädd med det primära hudskiktet. Detta sekundära, inre peridie- 

 lager bildar därför hufvudmassan af och den stödjande delen i 

 den mogna svampens bägarlika eller kort cylindriska vägg. Locket 

 på denna bägare är i motsats mot väggarna tunt och ytterst bräck- 

 ligt, bildadt som det är af nästan uteslutande den primära hudens 

 radierande taggar. Ty som ofvan framhölls sträcker sig ej anlägg- 

 ningen af den sekundära huden upp till fruktkroppens öfversida 

 eller förblifver där mycket tunn i motsats mot på sidopartierna 

 (jfr fig. 5). Det är därför helt naturligt här, som bristningen slut- 

 ligen äger rum, hvarigenom peridiolerna blottas. 



På de mognade exemplaren, som jag undersökt, märktes redan 

 för blotta ögat en olikhet i hårbeklädnaden på peridiets yttervägg. 

 Ofversidan af fruktkroppen och den ringformade öfre kanten voro 

 bruna, rostfärgade, bägarens sidostycken hvita; på dessa senare de- 

 lar framträdde ock hårigheten bättre, såsom ett tjockare lager af 

 filtludd. Den bruna färgen beror på hår af den egendomliga tag- 

 giga typ, som bildade primärbarken. Det hvita filtluddet på si- 

 dorna är bildadt af längre, mjuka hyfgrenar, hvilka alldeles sakna 

 de förras skarpa taggar. Denna olikhet i hårbeklädnaden får sin för- 

 klaring genom den redan omnämnda, öfvervägande basala tillväx- 

 ten. Den primära tagghuden, som helt omgaf den unga fruktkrop- 

 pen, blir på den äldre till slut uppflyttad till den öfre delen. Den 

 efterträdes sedan på de yngre (nedre) väggdelarna af ofvannämnda, 



