213 



ömtåliga växternas förekomst (jmfr lör kulturväxterna Gunnar An- 

 DKRSSON 1903 p. 77 och Bihgkh II p. 28), så att Convallaria Poly- 

 gonntinn, Fiagaria vesca (med mogen frukt) och Viola niirabilis på 

 Hamrafjället ha sin egentliga uthredning j)å solexponcrade gläntor 

 i regio siibalpincts björkskogar. 



I viss mån analoga bli också svårigheterna vid försök att be- 

 stämma, från hvilka väderstreck Härjedalen mottagit sin fjällflora. 

 Men då de sydliga växternas utbredningsområde genom den post- 

 glaciala klimatförsämringen undergått en storartad förminskning, ha 

 fjällväxterna genom samma klimatologiska omslag fått en lika stor- 

 artad utvidgning. Denna regionförskjutning på minst 200 meter 

 gör, att våra lägre fjälltrakters flora fått en helt annan invandrings- 

 historia än de högre fjällkomplexens, och att man måste vara myc- 

 ket försiktig, då man rör sig med termerna »västliga» eller »östliga» 

 element inom mindre geografiska enheter såsom landskap eller de- 

 lar af sådana. 



Större delen af östra och södra Härjedalens fjäll måste, som förut 

 framhållits, ännu i en geologiskt taladt myckel sen tid ha varit 

 läckta af barrskog. När med den subatlantiska periodens inträde 

 denna drog sig tillbaka, var det säkerligen från olika håll, som flor- 

 elementen i den nyskapade regio alpina strömmade tillsammans. 

 Utom från den urgamla fjällregionen i väster fanns alpin flora både 

 norrut i Jämtland samt söderut i Dalarna, och dessutom kunde 

 eventuella alpina utposter i den subboreala barrskogsregionens öfre 

 delar få tillfälle att utbreda sig. Som svar på den nyss uppställda 

 frågan, om en i det hela västlig fjällväxt äfven kan ha inkommii 

 till Härjedalen från annat håll, måste sålunda sägas, att de under 

 subatlantisk tid nyskapade östra och södra fjällregionerna antagli- 

 gen äfven mottagit tillskott från söder och norr, men att det är 

 vanskligt att utreda hvilka. 



Från den subalpina floran, som i stort sett torde ha förhållit sig un- 

 gefär som den alpina, kunna några fall uppletas, då man har an- 

 ledning misstänka dubbla invandringsvägar. Så är t. ex. fallet med 

 Ranunculus platanifolius. Denna har i västligaste Härjedalens regio 

 subalpina och r. alpina inferior (Birger I p. 26) en komplex af tätt 

 intill hvarandra liggande fyndorter, som intimt sammanhänga med 

 de jämtländska och ännu mer med dem på andra sidan riksgrän- 

 sen. Men därjämte har En an der hittat den på Djursvål vallen i 

 Lillherrdal. Denna sydliga förekomst tyckes snarare stå i samband 



