215 



1. På Renfjällets nordsida, c:a 6 meter under grangränsen, växte 

 den (iS^YgQS) i en Spliagniiin-mixlla med: 



Andromcda polifolia Eriophonim vaginalum 



Betala nana Oxycocciis microcarpus 



Empetrum nigrum Riibiis CItanKvnwrns 



2. Vid Glan intill sjön med subfossil tall ((S4() m. ö. h.'), beskrif- 

 ven hos Sernandkr 1902 p. 437, \i\\ie P. villosa {18''/^96) på sidorna 

 af tufvorna i ett sphagnetiini myrtillosiim med ymniga Sphagna och: 



Arctoslaphylos alpina Empetrnm nigrum riklig 



Betala nana (riklig— ymnig) med Mgrtillus nigra 



Taphrina carnea Johansson » nliginosa 



Cladina alpestris\ ..,, .... Rubns Chanurmorus 



., .. tillsam. rikliga ,, . . ,,.,. .^ 



silnalica | '^ \ accinium ] dis ukva nklig 



Cetraria nivalis 



Pingiiiciila uillosa går från norra Dalarne genom hela Norrland, 

 såväl fjällregionen, de isdämda sjöarnes region, och lidernas region 

 med ett antal spridda lokaler, som vid närmare undersökningar 

 småningom ökas, fram mot marina gränsen i öster. I fjällen går 

 den genom passen in i Norge, där den strängt håller sig till inlan- 

 det. Väster om Dalarne och Härjedalen når den längst mot väster, 

 nämligen fram till Vaage. Utmed Jämtlandsgränsen anträffas den 

 kring passen på ömse sidor om riksgränsen. Sedan utestänges den 

 af de höga gränsfjällen längs hela den västra Lapplandsgränsen. 

 Det nu skildrade utbredningsområdet stöter i NO utmed Muonio 

 älf till det finska och utgör sålunda en sydvästlig utstrålning af 

 det nord-eurasiatiska. I det nordligaste Norge, där den är »udeluk- 

 kende funden i indlandet og den indre kyst, men aldrig på oerne» 

 (Norman II p. 467), finnas endast 7 grupper af lokaler. Af dessa 

 stå 6 i samband med de nordfinska, medan de sydligaste, i Måls- 

 elvens vattensystem, torde utstråla från Torne Lappmarks subalpina 

 region. 



För invandringen från Härjedalen till Norge ha tydligen 

 Malmagens- och Gröndalspassen varit af betydelse. Och här är 

 också P. villosa genom Öfverhogdal, Älfros, Lillherrdal, Linsäll och 



^ Denna siffra uträknad efter höjdsiffran 829 m. för Glan på den nyutkomna 

 generalstabskartan. 



- Borg (p. 143) räknar den till sitt boreala element; »von Arten gebildet, 

 die entweder ganz dem arktischen Gebiete fehlen, öder nur in dessen siidlichsten 

 Teilen vorkommen, in den nördlichen Teilen des Waldgebietes aber weit verbrei- 

 tet sind.» 



Svensk Rotanisk Tidskiift 1910. X8 



