222 



godt som regelbundet inlinna sig och dominera/ medan de växter, 

 som utgöra hufvudmassan af den omgifvande vegetationen, rent 

 af saknas eller äro relativt underordnade. I de östra delarna af 

 norrbottniska Lappland (t. ex. i trakten af Dokkas i Gellivare ca. 

 250 m. ö. h.) är det mycket vanligt att se exempelvis Astrayaliis 

 alpinus, Gnaphaliiim supinum, Sibbaldia prociimbens samt Cetraria 

 ciiciiUata, Cetraria niimlis, Solorina crocca i ofta märkligt stora 

 mängder växa på nyssnämnda lokaliteter. Afven är det påfallande 

 att då högfjällsväxter (ex. de för Raggisvaara-massivet uppräknade) 

 förekomma på fast mark i björkregionen, det så godt som undan- 

 tagslöst är på de talrika, större eller mindre recenta fly tj ords- 

 områden,- som ofta förekomma i björkskogen (jfr ex. Abisko- 

 trakten, där sådana växter som Dryas octopetala, Pedicularis hirsuta, 

 Phaca frigida, Saxi fråga aizoides, Saxi fråga oppositifolia m. fl. växa 

 just på sådana lokaler i stor myckenhet). Då isen drog sig till- 

 baka, uppstod nu gifvetvis väldiga ytor af obevuxet land, och i 

 enlighet med det ofvan förda resonnemanget håller jag det för yt- 

 terst sannolikt, att dessa sträckor först af allt togos i besittning af 

 fjällväxter. Som ofvan nämnts håller jag det därför icke för omöj- 

 ligt, att exempelvis Salmi-växterna äro lämningar t. o. m. från denna 

 tid, men betrakta dem som klimatindikatorer för en viss tid (glacial- 

 relikter) kan jag gifvetvis ändock icke. 



Två andra tydningsmöjligheter återstå, och det är att betrakta 

 de nämnda växterna som atlantiska eller subatlantiska relikter. 

 Som bekant skall enligt den Blytt-Sernanderska teorien under 

 den tidigare delen af Littorinatiden funnits en period (den atlan- 

 tiska), då klimatet icke blott var varmare, utan äfven fuktigare än 

 nutidens. Sehxander' har sökt göra troligt, att en viss grupp af 

 Ijällväxtförekomster i Jämtland endast kunna förklaras genom an- 

 tagande af, alt ett dylikt klimat rådt under postglacial tid. Ser- 

 nander anser det nämligen icke troligt, att de äro nedvandrade 

 i recent tid. Skälen härtill äro^ att »de ifrågavarande utposterna 

 ofta förekomma flera tillsammans i samma samhälle» samt att 



* Seknandich fFjällväxter i barrskogsregionen j). 37 f.) har i stor utsträckning 

 visat, att en sådan kolonisering ägt rum på landsvägskanter etc. i de centralskaii- 

 dinaviska fjälltrakterna. 



■^ Se K. Skuna.ndku: Flytjord i svenska fjälltrakter, (i. F. F. Hd 27. Stockholm 

 1 905. 



'' Se Skhnanukii: Om s. k. glaciala relikter. 13ot. Not. Lund 1894. 



* Se »Fjällväxter i barrskogsregionen» sid. 51. 



