Svensk Botanisk Tidskrift. i910. Bd 4, h. 4. 



OM DEN FLORALA ORGANISATIONEN HOS 

 ARACÉSLÄKTET LAGENANDRA. 



AF 



NILS SVEDELIUS. 



LIBRARY 



NEW YORK 



rtOTANICAl, 



Med 16 textngurer. (JARDEN. 



Aracéerna bilda ju en gentemot andra växtfamiljer väl begränsad 

 grupp, på samma gång som de uppvisa en stor mångformighet 

 såväl med hänsyn till blombyggnad och hvad därmed står i sam- 

 band som äfveii med afseende på vegetationsorganen. Aracéernas 

 främste kännare professor Engler uppdelar också i »Die natiir- 

 lichen Ptlanzenfamilien» (II, 3) de hittills beskrifna, till öfver ett 

 100-tal uppgående släktena på icke mindre än 25 olika undergrup- 

 per och dessa sammanföras å sin sida till 8 underfamiljer. Hvad 

 som trots den stora mångformigheten gör Araceae till en så na- 

 turlig växtfamilj är i främsta rummet blomställningen, karakterise- 

 rad af de alltid förbladslösa blommornas mer eller mindre gyttrade 

 ställning på den gemensamma axeln, blomkolfven eller spadix, som 

 åtföljes af det karakteristiska högbladet, hölstret eller spatha. 



Men med afseende på hölstrets utbildning råder som bekant en 

 ganska stor omväxling. Mera sällan afviker detla högblad föga 

 eller alls icke från de öfriga bladen så som hos Acoriis. I regel 

 har det däremot tydlig högbladsnatur och omger kolfven som en 

 vidare eller smalare strut, hvarigenom hela blomställningen får ut- 

 seende af en enda blomma. Det har ju också ofta framhållits, att 

 den från biologisk synpunkt förhåller sig så. Till en hel del or- 

 ganisationsegendomligheter hos aracéblomställningen, hvilka stå i 



Svensk Botanisk Tidskrift 1910. 22 



