233 



stället (fig. ö). H varje epidermiscell är där försedd med ett låiii>t 

 utskjutande, nedätriktadt bihang (lig 5 och 6 b) af ungefär samma 

 byggnad och utseende som de borst, som Ihinas hos de insektätande 

 växternas kannor enligt^ afbildningarna t. ex. i Ki:rnehs Pflan/.en- 

 leben. I, sid. 115. Dessa taggar fortsätta äfven utefter hela den 

 invikna flikens insida, men äro de här, d. v. s. omkring hanblom- 

 ställningen, betydligt kortare och i allmänhet svagare utvecklade 



Fig. 6. L. lancifolia. Epidermisceller med taggliknande utsprång: a från hätte- 

 flikens insida; b från kanalen: bägge tecknade med samma förstoring ("Vi 



(fig. 6 a). Jämför figurerna 6 a och 6 b, som äro tecknade med 

 samma förstoring; 6 o är från hätteflikens insida, 6 t från kanalen! 

 Anmärkningsvärdt är däremot att taggar alldeles saknas å hättefli- 

 kens åt förbindelsekanalen vettande utsida. 



Med afseendet på androeciets byggnad afviker Lagenandra icke 

 från Cryptocoryne. Hanblommorna äro reducerade till blott och 

 bart tvenne, med ett litet uppåtriktadt, spetsigt bihang j^ ^ 

 försedda ståndare, hvardera med endast tvenne pollen- 

 säckar (fig. 7). Äfven om Goebel (Cryptocoryne sid. }^0[i 

 428) icke alldeles afvisar denna uppfattning af hanblom- pig. 7. 



1-1.1 o , -^ M 1 ii • ^- lancifolia 



man, synes han likval mer luta at den åsikten, att vi Haiii)iomni:i. 

 här skulle ha att göra med endast en ståndare med det normala 

 antalet d. v. s. 4 pollensäckar. Men gentemot denna uppfattning 

 kan anföras först och främst det skäl Goebel själf framkastar mot 

 sin åsikt, nämligen att å blomställningen kunna iakttagas enstaka 

 ståndare med endast två pollensäckar, som alltså då måste upp- 



