234 



fattas som ett slags »halfva» ståndare, hvilket ju vore minst sagdt 

 egendomligt. Men dessutom ger ett närmare studium af ståndarna 

 själfva otvetydbart vid handen, att det här föreligger två samman- 

 vuxna ståndare. Granskar man nämligen ett tvärsnitt (lig. 8 b), 

 framgår det ju tydligt, att man har att göra med en sammanväx- 

 ning och icke en enhetlig ståndare, ty en tydlig sammanväxnings- 

 söm synes i midten. Där hade man väl annars väntat att fmna 

 en kärlsträng, om man nu verkligen haft att göra med en normal 

 4-kamrad ståndare. Det torde alltså ej kunna råda minsta tvifvel 

 därom, att Lagenandra har en hanblomma, som är reducerad till 

 tvenne med hvarandra sammanvuxna ståndare, hvardera med en- 

 dast tvenne pollensäckar. 



Det spetsiga bihangets egendomliga utbildning och funktion har 

 redan skildrats af Goebkl hos Cnjptoconjne och Lagenandra öfver- 



ensstämmer i allo därmed. Fig. 

 M\t-:^H^\ 8 a visar bildningen i fråga på 

 ett längdsnitt. Endotheciets ut- 

 veckling utebhr å ett parti å 

 vmA-^NCk^aSr''' ståndarens öfversida omedel- 



bart under utsprånget. I stäl- 

 let inträder här tidigt en stark 

 förslemning. Piggens spets af- 

 brytes och genom den slem- 

 fyllda kanalen utpressas de i 

 Fig. 8. L. lancifolia. u längdsnitt genom vmuigt slem inbäddade pollen- 

 en ståndare med dess spetsiga bihang, pol- ^ _ hvilket dfvit UDOhof 

 lenkornens utförselkanal; /) tvärsnitt genom KOinen, n\HKei gii^»i uppuoi 

 hanblomma, bestående af två sammanvuxna till den i äldre floristiska verk be- 

 ståndare, hvardera med två pollensäckar (^Vx). iimliga uppgiften Om förekomsten 



hos dessa växter af ett maskformigt pollen, pollen vermiforme.» 

 Hvad iion blommorna beträffar så erbjuder deras yttre morfologi 

 intet af speciellt intresse. I motsats mot hvad fallet är hos Cnjpto- 

 rorgne, där endast endast en krans af honblommor eller rättare 

 sagdt krans af pistiller förekommer, förelinnas hos Lagenandra 

 talrika, ända till öfver ett 10-tal, öfver hvarandra sittande pistill- 

 kransar. Lagenandra måste på grund af denna med öfriga aracéer 

 mera öfverensstämmande karaktär betraktas såsom ett ursprung- 

 ligare släkte än Crgptocorgne. Samtliga till enbart pistiller reduce- 

 rade honblommor slå täckt tryckta intill bvarandra och talrika 

 utsprång hälla dem än mera fast samman. Stilt linnes ej utbildadt, 

 utan del yfva, koniska märket sitter direkt på fruktämnet. 



