träsks yla. I själlva verket torde denna lokal halva varit den på 

 mvxomyceler till individantalet mest gifvande, jag öfverhulvud taget 

 anträffat i hela vårt land. Mycket liknande lokaler med liknande 

 frodig växtlighet och rik myxomycetllora har jag sett i Frostvikens 

 fjäll i Jämtland. En afhildning af Njntum-branlcn och dess yppiga 



Hoii. E. Fries fot. 



Fig. 2. Detaljbild från vegetationen nedom Njutum-branten. — Öfre hälften af 

 bilden upptas hufvudsakligen af Miilgediiim alpinum; uppåt till vänster Phegopteris 

 alpestris och ett par blommande individ af Riimex arifoliiis; i midten och nedtill 

 blad af Anthrisciis silneslris, till vänster af Geraniiim silvaticiim och nedtill af Stel- 

 laria nemoriim; i nedre vänstra hörnet ett skott af Epilobiiiin angusiifolium. Vid 

 ' ' förniultnandet lämna dessa ett utmärkt substrat för my.xomjceter. 



växtsamhälle förtjänar verkligen att i detta sammanhang meddelas 

 såsom prof på en idealisk och i mångt och mycket synnerligen in- 

 tressant alpin ståndort för slemsvampar (se fig. 1, 2). 



Svensk Botanisk Tidskrift 1910. 94 



