2(i2 



igenom att de liksom sönderfallit i småstycken. Bitarna varierade 

 betydligt i längd. De längsta voro ofta sparsamt greniga — Tri- 

 c/j/a-släktet är eljest utmärkt genom enkla trådar — med grenarna 

 utlöpande i de typiska pisksnärtliknande spetsarna. Från denna 

 längre trädtyp fanns sedan alla möjliga öfvergångsformer till de 

 fullkomligt släta, blott c:a 5 // långa spolar, som vidstående figur 

 återger (fig. 3). Sädana små kapillitiekroppar lågo rikligt inströdda 

 bland spormassan och kunde lätt vid flyktigt iakttagande förblan- 

 das med sporerna själfva. 



Ett annat exempel på ofvan anförda förändringar inom fjällre- 

 gionerna lämnade Trichia contorta, hvilken i sin hufvudform an- 

 träffades på flera lokaler såväl i björkskogen som inom lägre al- 

 pina regioner. Sporerna varierade hos densamma från 11 till 14 fi, 

 hvarvid de smärre måtten förekommo hos björkskogskollekterna, 

 de största, 14 //, på de båda prof, som insamlades ofvan trädgrän- 

 sen. Naturligtvis kan denna fördelning blott hafva berott på en 

 tillfällighet, ej otroligt synes dock, att den har sin grund i samma 

 orsaker, som just inom alpina regioner utbildat den med ännu 

 större sporer försedda nar. alpina af arten ifråga. 



FÖRTECKNING PA CITERAD LITTERATUR. 



Fries, E., Systema mycologicum. III. 1829. 



Fries, Rob. E. Bidrag till kännedomen om Sveriges myxomycetflora. 

 (Öfversigt af K. Vet.-Akad:s Förh. 1.S97, j). 67). 



— — , Myxomyceten aus Argentinien und Bolivia (Arkiv för Botanik, 



Bd. 1, p. 57. 1903). 



— — , Myxomycetfloran i de jämtländska fjälltrakterna (.\rkiv för Bota- 

 nik, Bd. 6. X:o 7. 1906). 



Lister, A., A Monograph of thc Mycctozoa. 1894. 



Lister, A. and G., Xotes on Swiss Myceto/.oa Journal of Botany 1908, 



p. 216. 

 Massee, a Monograph of the Mycetozoa. 1892. 

 Meylan, Ch., Lontributions ä la connaissance des MyxonncMcs du Jura 



(Bull. de la Soc. Vaudoise des Sciences naturelies. Vol. 44, p. 285. 



1908J. 

 Raunki^er, Myxomycetes Dania" eller Danmarks slimsvampc (Bot. Tidsskr. 



Bd. 17, p. 20." 1888). 

 SCHINZ, IL, Dic Myxomyceten öder Schlc'imi)il/.e der Schweiz (Mittell. der 



Xaturwissensch. Gesellsch. in Winterthur. ilell VI. 1906). 

 Walluoth, Fr. G., Flora cryptogamica Germaniie. Pars posterior. 1833. 



