286 



Care.v microstachya upptagen. Senare har, som bekant, visats, att 

 denna är en (steril) hybrid mellan C. canescens och C. dioica. 

 Någon relikt kan den därför omöjligt vara. Att den gör intryck 

 häraf beror helt enkelt på att den förekommer vida rikligare norrut, 

 därför att de båda stamarterna där dels äro vanligare, dels äfven 

 af skäl, som det skulle föra för långt att här gå in på, oftare före- 

 komma tillsammans, så att hybriden lättare kan uppkomma. 



Rätt starka skäl synas mig tala för att vi i stället för med re- 

 likter här ha att göra med växter, som f. n. äro stadda i spridning 

 söderut och nå eller äro nära sin sydgräns i södra Sverige. Att 

 dessa s. k. relikter ej sakna möjlighet till en recent spridning, utan 

 tvärtom äro i hög grad spridningsdugliga i våra dagar, visa talrika 

 iakttagelser. Så låg t. ex. fordom i norra delen af den i mellersta 

 Uppland belägna Örsmossen en liten sjö, Össjön, hvilken vid midlen 

 af 1800-talet uttappades. På den torrlagda sjöbottnen växer f. n. ett 

 yppigt videsnår, som utom af Salix aiirita, nigricans och repens be- 

 står af talrika buskar af Salix Lapponum. Denna måste ju uppen- 

 barligen först för helt kort tid sedan spridt sig till denna då ny- 

 uppkomna lokal, där den synbarligen med största framgång upp- 

 tagit kampen mot de öfriga Sa/i.i'-arterna. 



Ett annat exempel. De stora Jumkilskärren i västra Uppland 

 ha alltsedan Linnés dagar varit kända för sin rikedom på nordliga 

 torfmossväxter. Större delen af dessa kärr äro belägna kring den 

 lilla, nu nästan igenvuxna Börjesjön. De vidsträckta, Ca/T.r-rika 

 Sphagneta, som f. n. utbreda sig framför allt söder om sjön, ha 

 varit föremål för en ännu ej publicerad undersökning af fil. stud. 

 Cahi. Malmström, hvilken haft vänligheten meddela mig, att han 

 anser sig med full säkerhet kunna sätta tiden för deras uppkomst 

 till efter år 1844, då en sänkning af sjön förelogs. På dessa Sphay- 

 nela förekomma flera norrlandsväxter; särskildt är Care.v liuida fläck- 

 vis en verklig karaktärsväxt, och Care.v chordorrhiza uppträder på 

 sina ställen så talrikt, alt vackra Chordorrhizela pura utbildat sig. 

 Äfven .Jiinciis .slijgiiis, Sali.v haslata och Å\ Lapponum växa här. 

 Andra liknande iakttagelser finnas t. ex. hos Ginnar Andersson 

 (1910, pag. 292). 



För dessa växters karaktär af recenta invandrare i södra Sverige 

 talar äfven deras förekomst på låga och alltså relativt unga skär i 

 Upplands och Södermanlands skärgårdar. Så har jag funnit Salix 

 Lapponum i en liten gropmosse på en kobbe i Möja s:n (Stock- 

 holms skärgård), hvars högsta punkt ej når ö m. ö. h. och hvilken 



