287 



sålunda först för c:a 700 år sedan höjt sig ur vattnet. Liknande, 

 om än ej så vackra förekomster har jag från samma trakt äfven 

 af Salix phi]lic(vfolia och Carex livida. Del intressantaste fyndet af 

 detta slag har dock gjorts af fil. stud. Erik AspixNi), hvilken på- 

 träffat Betala intermedia på en kobbe vid Trosa. En närmare redo- 

 görelse för fyndet kommer att lemnas i nästa n;r af Sv. Bot. Tidskr. 



Bland de växter, som Sernander räknar till sina subatlantiska 

 relikter, finnas äfven sådana som Carex globiilaris (v. Post o. Ser- 

 NANDER 1910, pag. 45), hvilkas hela utbredning har en östlig typ 

 och hvilka därför knappt ha kunnat gynnas i sin spridning åt sö- 

 der och väster af ett klimat, sådant som Sernaxder antar för sin 

 subatlantiska period. Det ligger väl närmast till hands att t. ex. 

 för Carex globiilaris anta en alltjämt fortgående spridning söderut i 

 likhet med hvad man måste anse fastställdt för den väldiga ström 

 af andra invandrare, hvilka liksom den inträngt och alltjämt in- 

 tränga från nordost. 



Antagandet, att de s. k. subatlantiska relikterna skulle vara re- 

 centa nedvandrare, tyckes kanske svårligen kunna förklara den 

 starkt strödda utbredning, som många af dessa växter äga i södra 

 delen af Sverige. Emellertid kan man i flera fall, särskildt då det 

 gäller växter, hvilka som t. ex. Selaginella spinulosa och Eqiiisetiim 

 variegatiim äro lätta att förbise, med tämlig visshet antaga, att de 

 stora luckorna mellan de mellansvenska lokalerna vid närmare 

 efterforskningar till stor del komma att fyllas. De landskap, som 

 speciellt äro af intresse härvidlag och hvarifrån äfven bristen på 

 uppgifter är särskildt i ögonen fallande, Dalarna, Hälsingland och 

 Gästrikland, tillhöra ju också Sveriges botaniskt sämst utforskade 

 delar. Vidare måste man betänka, att vi i de flesta fall här ha 

 att göra med växter som mycket väl kunna tänkas förmå sprida 

 sig öfver mycket stora sträckor — Salices, Betala', orchidéerna 

 m. fl. med vinden, Carices etc. endozoiskt med fåglar. 



I detta sammanhang böra kanske nämnas Serxanders iakttagel- 

 ser (Sernander 1899) öfver recent spridning af fjällväxter i barr- 

 skogsregionen, alltså en företeelse, i viss mån analog med den här 

 behandlade. Detta fenomen har f. ö. stor utbredning inom norra 

 Skandinavien. Så ha t. ex. i Nordreisen (Tromsö amt) de i barr- 

 skogsregionen liggande, sandiga ängsmarkerna vid älfven mången- 

 städes koloniserats från s. k. forskolonier. Från en forskoloni nära 

 gården Sappen antecknades -'Yt 1906 bl. a. följande: 



