(17) 



Några iakttagelser öfver Carex pseudoeyperus L. i Dalsland. 



Ehuru jag ej sett uppgitt därom i någon Hora, lörelvonimer Carex 

 pseudoeyperus i flera trakter af Dalsland. Första gången jag anträffade 

 denna art var år 1871 vid ett dike nära Hökeberg i Holms socken, där 

 den före markens uppodling sannolikt hade funnits i mängd. I början 

 af 1880-talet anträllades växten ymnigt på kärrartad mark i Backa, 

 Bäckebols och Hällans skogar. Gunnarsnäs socken. På dessa lokaler 

 där jag sedan dess årligen iakttagit densamma, har den hittills visat sig 

 lika frodig, som då den först observerades, med undantag för ett par 

 platser, där den efter skogens afverkning för några år sedan delvis måst 

 vika för sin samslåkting Carex uesicaria. 



Carex p.seudocijpcrus har som bekant ett toppställdt hanax, intill 7 

 cm. långt, blekgrönt, ofta skyldt af honaxen. Dessa äro till antalet 3—6, 

 rent gröna och växla betydligt i längd, från 3 till 8 cm. Vid blomningen, 

 som inträffar i midten af juni, stå honaxen på samma höjd i en kvast- 

 lik ställning. I mån af fruktsättningens framskridande utväxer såväl 

 det gemensamma axfästet som honaxens smala och veka skaft till den 

 för »slokstarrens» honax karakteristiska ensidigt hängande klaselika frukt- 

 ställningen. Axskaftens längd tilltar uppifrån nedåt, så att det öfversta 

 är omkring 5, det nedre 40—80 mm. långt. 



Fruktgömmena, som sitta på 1 mm. långa skaft, äro under blomningen 

 uppåtriktade, sedermera utspärrade eller slutligen böjda mot axets bas. 

 De äro försedda med grofva nerver, hvilkas antal växlar högst betydligt, 

 från 12 till 25. Vid räkning af dessa hos 100 fruktgömmen från samma 

 individ tedde sig talen sålunda. 



Hos 4 fruktgömmen 12 nerver 



— 6 13 — 



— 1 14 — 



— 41 15 — 



— 11 16 — 



— 17 17 — 



— 7 18 — 



— 11 19 — 



— 1 20 — 



— 1 25 — 



Fruktmognaden börjar i Dalsland vanligen omkring midten af september. 

 År 1893 antecknades den 18, 1895 den 10, 1898 och 1899 den 15 september. 

 I anslutning till blomningstidens längd fortgår sedan fruktmognaden till 

 vinterns inträde. I samband härmed torde det stå, att mogna frukter 

 åren 1895. 1907 och 1909 anträffades kvarsittande i axen så sent som i 

 sista hälften af november. 



Vanligen utvecklas på hvarje ax talrika frukter, hos exempelvis 5 cm. 

 långa ax 330 — 340 stycken, hvilka vid år 1909 anställda groningsförsök 

 visade sig till 50 — -70 procent grobara. 



