(40) 



individ af Epilobiiim montannm L., samtliga af del utseende vidstående 

 figur antyder. 



Stammens nedre del liksom bladen erbjuda ingenting anmärknings- 

 värdt. I sin öfre blombärande region däremot visar stammen en utom- 

 ordentligt riklig förgrening på samma gång som axlarne äro ovanligt långt 

 utdragna och förete en nästan luxurierande rikedom på blommor. Men 

 dessa blommor hafva på några få undanlag när, samtliga ett förkrympt 

 utseende: blommans delar äro visserligen till tal- och ställningsförhål- 

 landen de vanliga, men kronbladen nå ej öfver foderbladen i längd och 

 äfven i sitt mest utvecklade skick gåfvo dessa blommor blott uttryck af 

 halfutslagna knoppar. De 8 ståndarne hade knoppar af normalt utseende 

 och vid af professor Lagerheim benäget företagen undersökning af de- 

 ras innehåll visade pollenet ingen afsevärd underlägsenhet. Men huruvida 

 de svagt utbildade fruktanlagen verkligen ägde förmåga att alstra gro- 

 bara frön, föreföll dock skäligen ovisst. 



Den uppfattning jag först erhöll, nämligen att växten råkat ut för nå- 

 gon parasitsvamp, befanns vid närmare undersökning ej riktig. I tanke 

 att här genom mutation uppstått en micropctahi-iorm besökte jag plat- 

 sen — å hvilken halfva antalet individ kvarlämnades orörda — ånyo 

 sommaren 1909. Till min öfverraskning visade sig likväl då alla indivi- 

 den fullkomligt normala och ej en enda blomma af det slag, fjolåret i 

 sådan mängd framalstrat, stod alt upptäcka. Det förefaller alltså som 

 om det märkliga variationsfenomenet, hvilket, såvidt jag kunnat finna, 

 icke förut blifvit påvisadl i den teratologiska litteraturen, varit af rent 

 tillfällig och öfvergående natur (Penzig, Pflanzen-Teratologie upptager 

 flera Epilohium-arier, men de där omnämnda afvikelserna äro af andra 

 slag). Hvad som nu i hvarje fall framkallat detsamma torde ej vara 

 lätt att säga. Knappast har lokalens beskaffenhet härvidlag spelat in. 

 P«imligare synes vara att söka förklaringen i klimatologiska eller andra 

 rent yttre förhållanden. 



J. A. O. Skärman. 



Någrra anmärkningsvärdare växtfynd. 



(^hrysanthemum leucanlhemiim L. Hn form med ett stort antal disk- 

 blommor utvecklade såsom kantblommor iakttogs vid Mellandammen i 

 Sala år 1909. — En egendondig monstrositet anträlfades år 190(5 på Tott- 

 humnieln vid Are i Jämtland. Växten var ungefär 1 dem. hög. Talrika 

 gröna blad af samma utseende som de vegetativa, fast mindre uj)pfvllde; 

 korgen. Endast två kantblommor voro utvecklade. 



Achillea millefolium L. En discoidal form iakttogs i augusti är 1909' 

 vid sjön Långforsen i Sala. 



Serratula lincloria L. f. inlcijiifolid Wnllr. Anträffad under flera år i 

 Sala. invid A. Ii. Kalkbackens ugnar. 



Silijhiim marianiim E. (iicrtn. Sala 1908; Håbäck Kinnekulle 1904. 



Lacliica muralis E. ]-2n form med oflikade blad sedd i två exemplar 

 vid Måns-Ols i Sala. 



