(46) 



sjön, ägna(ie jai^ nåijon uppmärksamhet åt parasitsvampar, hvaraf flera 

 arter upptriidde i stor rikedom i den frodiga vegetationen på sydslutt- 

 ningarna mot vägen och älfven. Särskildt angripna voro Aconitum och 

 Geranium, hvardera af tre arter. Ehuru alla de iakttagna arterna 

 torde vara jämförelsevis vanliga i fjälltrakternas skogsregion, torde kanske 

 en uppräkning af dem förtjena att meddelas. Följande arter insamlades: 

 Uromyces aconili-hicocotoni DC. Wint. I på Aconitum septentrionale. 



5> geranii DC." Otth. I på (ieranium silvaticum. 



Piiccinia major IMet. 1 på Crepis paludosa. 



>' alpina Fuck. på Viola biflora. 



5 geranii-silvatici Karst. 



" Moiihicri Korn. på Geranium silvaticum. 



Melampsoirlla driju})teridis Moug. Magn. på Phegopteris dryopteris. 

 Vrocystis anemoncs (Pers.) Schröt. på Aconitum. 

 Taphrina borealis .lohans. på Alnus incana. 



heUilina (Fuck.) .lohans. på Betula odorata. 



y> Janiis Thomas på Betula odorata. 



s nana .lohans. på Betula nana (i en mj^r närmare Hallen). 



Ramiilaria monticohi Speg. på Aconitum. 



O. Juel. 



Onygena equina (Willd.) Pers. i Torne Lappmark. 



Under Svenska Botaniska Föreningens exkursion förliden sommar till 

 Torne Lappmark hade undertecknad turen finna ofvannämnda, i biolo- 

 giskt hänseende intressanta svamp. Som bekant plägar denna art utbilda 

 sina små knappt centimeterhöga f'ruktkrop])ar, som äro försedda med ett 

 klotformadt, Ijusbrunt hufvud, mätande 2 — 'Å mm. i diam., och en hvit, 

 c:a 3 ggr så lång fot, på multnande hästhofvar eller klöfvar af nötkrea- 

 tur, mera sällan på affallna horn af de senare. Den O. equina, som på- 

 träffades i närheten af Abisko turiststation, vegeterade däremot anmärk- 

 ningsvärdt ymnigt dels jiå en gammal, af väder och vind illa medfaren 

 ullstrumpa, dels på en likartad vante. Att en med hänsyn till sitt val 

 af substrat annars så strängt sj)ecialiserad svamp som O. equina kunnat 

 trifvas äfven på detta, torde väl få tillskrifvas de förhållanden, under 

 hvilka strumpan och vanten i fråga varit i bruk — de stamma helt sä- 

 kert från den tid, då järnvägen byggdes här uppe. Man känner för öf- 

 rigt en annan Oninjena-avi, O. corvina AU). & Schw., hvilkcn utom på 

 sitt vanliga substrat, multnande fjädrar, däggdjurshår o. dyl., äfven an- 

 träffats på multnande tyg, »som sannolikt tillhört någon zigenares dräkt> 

 (Marshall Ward, Onygena e(juina Willd., a horn-destroying fungus. 

 Phil. Träns. Roy. Soc. Lond. Vol. PJl, 1899, p. 269). Det var sålunda af 

 ett visst intresse att äfven för O. equina konstatera en liknande öfver- 

 gång från ett substrat till ett annat. 



Onijgcna equina synes höra till våra sällsyntare svampar; den uppfatt- 

 ningen får man åtminstone vid genomgående af litteratur och herbarier. 

 De fåtaliga svenska fyndorter för arten, jag lyckats finna, sammanställas 

 här nedan. 



