Svensk Botanisk Tidskrift. 1910. Bd 4, h. 



REFERAT. 



.T. Reynolds (iREEX, A History of Botany 1860 — 1900. Oxford 1909. 

 (543 si(L, pris inb. 9 s. O d.) 



Med den utomordentliga utveckling, som botaniken haft under sista 

 halfseklet, ha naturligen vanskligheterna ökats i mycket hög grad för den, 

 som numera vill våga försöket att lämna en öfverblick öfver utvecklingen 

 inom hela det botaniska arbetsfältet. Botanikens olika grenar ha ju nu- 

 mera vuxit ut till en rad mer eller mindre själfständiga discipliner och 

 det öfverstiger eii människas krafter att kunna omspänna dem alla. 

 Förf. till föreliggande vohmi erkänner också i förordet de svårigheter, 

 som sålunda uppställa sig, då det gäller att skildra den botaniska forsk- 

 ningens utveckling under dessa fyra, så grundläggande decennier. Där- 

 till kommer ock den svårighet, som ligger uti att skrifva historia öfver 

 en tidsperiod, som ligger oss så nära, att företeelserna ännu ej hunnit få 

 vederbörlig historisk relief. Det måste alltid till en viss grad bli en 

 smaksak, huru en dylik historik skall skrifvas. Den ene värdesätter ju 

 icke alltid ett forskningsresultat på samma sätt som den andre; i all 

 synnerhet gäller detta naturligen i sådana frågor, som alltjämt äro före- 

 mål för öppen debatt. 



Det torde därför kunna starkt ifrågasättas, om dylik summarisk be- 

 handling af hela botanikens historia numera har samma fog för sig, 

 som under äldre skeden. Den enda riktiga vägen för framtiden är nog 

 den, hvilken ju f. ö. redan beträdts, att dela upp det ofantliga ämnet i 

 sina naturliga grupper och öfverlämna åt specialister att hvar i sin 

 bransch skildra forskningens utveckling. 



Med hänsyn tagen till de synpunkter, som här berörts, kan denna 

 CiREENS bok med allt skäl hälsas som ett värdefullt och samvetsgrant 

 försök att lösa det mer än vanligt vanskliga företaget. Ojämnheter finnas 

 och hvar och en skall lätt nog inom sin intressekrets linna anledning 

 till kritiska randanmärkningar, men som sagdt, detta ligger nära nog i sa- 

 kens natur. Hvad speciellt angår den roll, som svenska botanister spelat 

 under den nänmda tidsperioden, så förefaller framställningen skäligen 

 fattig. Arkschoug, K.iellm.vn, Wittrock, Xohdstedt och många andra 

 namn söker man förgäfves, liksom Xathorst ej heller återfinnes i det 

 paläobotaniska kapitlet. Någon som helst nationellt chauvinistisk lägg- 

 ning har emellertid framställningen icke på någon punkt. Tvärtom synes 

 författaren alldeles särskildt ha bemödat sig om fullständig objektivitet 

 i detta hänseende och han framhåller |)å många ställen, att det framför 

 allt varit de tyska botanisterna, som haft att ujjjjvisa de ledande nam- 

 nen inom flertalet af botanikens grenar. Det har kanske därför rent af 



