(79) 



På blottad och bar torfjord af cirka 1 dm:s mäktighet, hvilande på 

 lera, frodades Scirpus radiccins i kraftiga, men enstaka exemplar. Röt- 

 terna trängde ned i leran. 



I ett dike nästan utan vatten, fast med mycket våt torfjord uppträdde 

 växten rikligt i sällskap med följande arter; Aira ewspilosa, Alisina plan- 

 tago, Epilobiiim pahislre, Scirpus paliislris, Sculellaria galcriciildla, Slcllaria 

 paliistris samt enstaka Alopecurns fulviis, Bidens ccrniut, Ii. Iriparlila, 

 Carex canescens, Cirsiiim poliistrc, Jiinciis lamprocarpiis och Scirpus 

 lacustris. 



Ett dike, som upptagits genom en torfmosse, visade på sidorna tre 

 olika växtzoner. På mossens j^ta och i dikeskanten växte rikligt med 

 Betula och Salix. Nedanför dessa vidtog en zon af ungefär en meters 

 bredd med Tussilago farfara som nästan enda konstituent. Därpå följde 

 innan vattnet nåddes ett ungefär hälften så bredt område med Aira 

 ca'spilosa. I denna sistnämnda zon växte Scirpus radicans rätt allmänt, 

 men däremot aldrig bland 2\issilago. I själfva vattnet fanns Scirpus 

 radicans ej sällsynt tillsammans med Alisma planlago, Lijihrum salicaria, 

 Ranunculus scclcralus och Scirpus lacustris. 



Under mitt första besök vid Hallaren den 24 juli befann sig växten 

 delvis ännu i anthes eller var nyss afblommad. Den 28 augusti där- 

 emot kunde man endast sällan finna någon enstaka samling med blom- 

 mor. En stor del af exemplaren stodo då med vissnade inflorescenser 

 utan några frön, andra hade utbildade frön, som just höllo på att 

 spridas. 



Den 24 juli hade ännu inga strån böjt sig ned mot marken och 

 alstrat groddskott. Detta var däremot fallet vid mitt senare besök, då 

 propagationen med groddskott var mycket liflig. När växten stod i vat- 

 ten böjde sig nästan alltid stråna ned mot dikets sidor — ej i dess 

 längdriktning — och läto de nya skotten slå rot mer eller mindre högt 

 på sluttningen. Endast mycket sällan har jag iakttagit något enstaka 

 groddskott ute i vattnet. Under mina exkursioner har jag fått det in- 

 trycket, att enbart groddskottsalstrande strån voro i betydlig minoritet 

 mot dem, som hade både groddskott och blommor. Sistnämnda slag 

 af blomställningar visade, som Haglund påpekat, en betydande reduk- 

 tion af blommornas antal, dock ej alltid. Jag har nämligen funnit ett 

 och annat strå, hvars blomställning, trots stora och rotslående grodd- 

 skott, ej syntes visa någon minskning af de florala delarna. Det för- 

 tjänar att framhållas, att de groddskottbildande och bågböjda strånas 

 inflorescenser så sent som den 28 augusti ännu ej hade satt några 

 mogna frön, utan oftast befunno sig i anthes eller på knoppstadiet. 

 Troligen sakna väl också dessa blommor oftast all betydelse för växtens 

 spridning, som öfvertagits af groddskotten. 



Under mitt sista besök vid Hallaren iakttog jag på flera strån grodd- 

 skott, som utgingo från örtbladens slidor nära stråets bas. Ett och 

 annat skott hade nått en ansenlig storlek och visade stark rotbildning. 

 De exemplar, hos hvilka detta var förhållandet, vuxo i vatten. 



Ett exemplar hade en rätt egendomlig utbildning. Utom den topp- 

 ställda inflorescensen hade ur vecket af de fyra öfversta stråbladen nya 



