(81) 



Vid en jämlörelse med .1/. cwspitosa framträda följande olikheter: 



M. ccespitosa har de nedre bladen skaftade, då däremot v. borealis har 

 alla bladen oskaftade. 



Hos hufvudarten äro fruktskaften ofta mer än dubbelt längre än frukt- 

 fodret; hos varieteten äro fruktskaften af fodrets längd, stundom kortare. 

 Stjälken, som hos hufvudarten grenar sig nedom midten, ofta nog redan 

 från basen, är hos varieteten vanligen ogrenad till ofvan midten. Af den 

 slakhet, som utmärker M. ccespitosa, finner man hos den här ofvan be- 

 skrifna lilla varieteten intet spår; knippena äro raka och styfva. 



Växten förekommer, icke sällsj^nt, på uppslammad gyttja, ofta på fuk- 

 tig mossa, vid Lule älfs stränder, och detta till den grad exklusivt, att 

 det aldrig lyckats mig att anträffa ett enda exemplar på andra liknande 

 lokaler. 



* 



Myosotis ccespitosa Schultz var. borealis O. Vesterl. n. var. Caulis 

 tennis, teres, erectus, 5 — 17 cm. altus, pilis adpressis sparse prseditus. 

 Folia 1 — 2 cm. longa, 2 — 4 mm. lata, omnia (etiam folia inferiora) 

 petiolis carentia. Calyx 2 — 3 mm. longus e longitudine pedicelli floriferi. 

 Corolhc diam. 2 — 3 mm. Pedicelli fructiferi sicpissime unilateraliter 

 directi, oblique crecti — patentes. Carpidia levissime marginata. Parce 

 fructificans. 



Differt a t3'po foliis basalibus non petiolatis, pedicellis fructiferis e 

 longitudine calycis vel brevioribus, caule stepissime in parte inferiore 

 simplici, quam in typo firmiore. 



Hab. locis limosis vel muscosis ad ripam fluminis Luleälf Lapponia? 

 Lulensis baud rara. 



Otto Vesterliind. 



Några uppländska växtlokaler. 



Epipogiiim aphijlliim Schmidt) Sw. Österåkers s:n, i skogen på sjön 

 Gamsvikens ö. strand. Växten blommade 1910 särskildt rikligt, i det att 

 24 blommande exemplar iakttogos på den synnerligen inskränkta lokalen. 



Crambe maritima L. I juni d. å. iakttagen af fil. stud. R. Bryant- 

 Meisner på Prästkobb i Möja socken. Lokalen torde vara den nordli- 

 gaste kända i Sverige. 



Hiitchinsia petrcea L. . R. Br. Denna i Uppland förut endast på Run- 

 marö af G. Lagerheim funna art anträffades i maj d. å. ej långt från Berg 

 på Stora Möja, Möja socken, där den sparsamt växte i breccian nedanför 

 en liten mot söder stupande förkastningsvägg. Antagligen var breccian, 

 som ju ofta är fallet, kalkhaltig, då utom Hiitchinsia flera växter, som 

 föredraga kalkhaltig mark, t. ex. Epipactis latifolia och Anthyllis vulneraria, 

 växte här. 



Vicia Lathyroides L.). Möja socken, nära Berg på Stora Möja, tillsam- 

 mans med föregående. 



Sten Selander. 



