(91) 



Ny fyndort för »hvita blåbär» i Västergfötland. I Svensk 

 Botanisk Tidskrift ha under de sista åren en hel del ujijif^iftcr läm- 

 nats om förekomsten af »hvita blåbär» i vårt land. [Se Sv. Bot. Tidskr. 

 Bd 2, 1908, p. (118)— (119); Bd 3. 1909, p. (18), (70)— (71).] I dessa uppgifter 

 ha äfven fyndorter från Västergötland ingått. Till dessa kan jag foga 

 ytterligare en ny västgötalokal. 



Enligt meddelande af fröken Stina Adelsköld ocli studeranden Karl 

 Adelsköld, Skara, halva sedan ett par är tillbaka hvita blåbär» anträf- 

 fats i Bitterna församling i Älfsborgs län på Bohls egendom, tillhörig 

 godsägaren Gustaf Adelsköld. De äro funna på tvänne olika ställen 

 tämligen nära hvarandra »i enstaka tufvor», blandade med vanligt blå- 

 bärsris. Deras förekomst har ej märkts förrän på de sista åren. Inga 

 andra lokaler för hvita blåbär» äro kända i närheten. — Bären äro 

 antingen helt hvita eller blekt ljusröda, stundom med enstaka något mör- 

 kare röda punkter eller strimmor. Friska kvistar med påsittandc bär 

 hafva tillsändts mig från fyndlokalen. 



Skara i okt. 1910. Birger Sylvén. 



Myrtillus nigra f. leueoearpa. Som i Sv. Bot. Tidskr. upprepade 

 gånger meddelats lokaler för Myrlilliis nigra /'. leueoearpa, torde ännu 

 en lokal böra omnämnas. Platsen är Bönnäs egendom, Asby socken, 

 Ydre härad, Östergötland, nära gården på två lokaler, den ena i en 

 skogsbacke, på en yta af ung. 6 ä 7 m. i kvadrat, den andra vid ett 

 stenröse på ett närliggande gärde. Fruktsättningen var i år särdeles 

 riklig, de mogna bären till färgen dels rent gulhvita med dragning i grönt, 

 halfgenomskinliga, dels på den uppåtvända delen rödaktigt anlupna, som- 

 liga med oregelbundna röda fläckar. Smaken märkbart olik vanliga blå- 

 bär, ovanligt söt. M. Sondén. 



Lathyrus sphaerieus på Kullen. Härom skrifver herr Thorsten 

 Sjövall i bref till redaktionen: 



I anledning af A. Edv. Gortons i föreningens tidskrift uttalade för- 

 modan, att mitt anmälda fynd af Lathyrus spha'rieus å Kullaberg skulle 

 hafva skett å sådana platser, där densamma utsätts af apotekaren C. 

 LÖFVANDER i Höganäs, får jag meddela, att denna förmodan visat sig 

 vara oriktig. Jag hade gifvetvis ingen kännedom om att Löfvander alls 

 sått ut växten ifråga, men genom samtal med honom personligen har 

 befunnits, att de ställen, där detta skett äro belägna långt från de plat- 

 ser, där jag i fjol insamlat några exemplar och sett växten så talrikt 

 förekomma. Dessa senare platser utgöras just af den gamla fyndorten 

 och ett par angränsande lokaler, alla belägna nedanför den så kallade 

 Barakullen. Min anmälan var endast ett uttryck för glädjen att konsta- 

 tera att Lathyrus sphcericus, trots allt, dock så att säga »reder sig krytt» 

 på Kullaberg. Fröna lära emellertid kunna ligga år utan att gro, då 

 omständigheterna därför äro mindre gynnsamma, hvaraf ju förklaras det 

 förhållandet, att växten vissa år synes nära nog utrotad och uppträder 

 endast i ett fåtal exemplar, andra år åter, såsom i fjol, kan förekomma 

 i relativt stort antal. Th. Sjövall. 



