(113) 



wäl 2000 somniaiiass skola kunna räknas, som der årligen af sådant fo- 

 der bekonimes.^ Se för öfrigt Ahlgrens målande skildringar från denna 

 sjö! Oh'ckligtvis kunde jag ej under de närmaste åren efter tappningen 

 studera florans invandring. Naturen fick dock ej så länge sköta sig 

 själf, ty snart nog blef den nyvunna fastmarken lagd under plogen. Elt 

 ställe på den gamla sjöbottnen invid den genomflytande Sagan, som jag 

 besökte sommaren 1910, torde hafva varit orördt ända sedan tappningen. 

 Följande ståndortsanteckning gjordes: 



a — d Epilohium anijuslifoUiim y. 



b) Salix caprea s. Phleiim pnilense t. 



Befiila verrncosa e. CJisium arvense e. 



Populus tremula e. Salix cinerea c. 



c Populus tremula s. e Tussilago farfara s. 



Salix caprea s. f 



S. cinerea s. g; 



Epilohium augusti folium t. 



Scirpus lacustris, Carex lasiocarpa ocli Hquisetum jluviatile äro de do- 

 minerande vattenväxterna. Sjöarna norr om Långforsen äro jämförelse- 

 vis faltiga på vassbänkar. 1 Öfre Ekeby damm är Acorus calamus den 

 hufvudsakliga formationsbildaren. Denna växt är för öfrigt spridd ganska 

 mycket inom området. Phragmites communis har en mycket ringa ut- 

 bredning och gör sig ej fysiognomiskt gällande. 



Nära dammbordet i Långforsen går på 7 — 8 decimeters djup från den 

 ena stranden till den andra en c:a 190 m. lång undervattensås, som på 

 bägge sidor brant stupar ned mot den på ganska djupt vatten liggande 

 bottnen. Liksom dammb\'ggnaden vid Måns-Ols består denna ås af slagg- 

 sten och torde väl vara samtidig med sjöns fördämningar Gustaf 11 

 Adolfs tid, ehuru jag ej kan 3'ttra mig beträffande ändamålet med dess 

 byggande. Den är utom på de första 14 meterna från Måns-Ols-sidan be- 

 växt med Hquisetum fluviatile, så att en 5 — 6 m. bred -väg' bildas öfver 

 denna del af sjön, hvilket tager sig ganska egendomligt ut. 



En för Salatraktens Hora märklig vattenväxt är Xuphar pumilum. Det 

 äldsta fynd af denna, jag har mig bekant, är det som omtalas af Leff- 

 LER med orden: »Sala vid hyttan 1859, Axel Billström enl. Frist. 

 Caspary omnämner den också för år 1868 såsom växande i Sala damm. 

 Efter denna sjös tappning har växten blifvit inskränkt till Sagans ström- 

 fåra och några depressioner i marken intill densamma pä den forna sjö- 

 bottnen. Under flera år har den sålunda mycket sparsamt förekommit nedan- 

 för Sala sockens prästgård. Ar 1909 iakttogs ett par exemplar vid järn- 

 vägsbron öfver Sagan. På sina gamla lokaler torde dock växten nu vara 

 utdöd eller utdöende, särskildt efter en nyligen företagen upprensning af 

 åbädden. Af stort intresse var det därför, då jag sommaren 1910 fann 

 en ny lokal för Xuphar pumilum. Under ett besök vid Järndammen 

 den ^-/^ i sällskap med studerandena S. och B. Friberg samt min bro- 

 der, stud. B. Dahlgren, anträffade vi nämligen växten rikligt förekom- 

 mande, som det t3xktes, i hela sjön. Xuphar pumilum hybridiserade äf- 



