(147) 



Särskildt yppii* var oi»r:islloran å en rörstaarsliiida (med spridda 

 Secale cereale-siånd) strax otvan gästgifvaregården. Flere inemot eller 

 öfver 1 m. höga ogräs, nu den 8 juli i full blomning, voro här strödda 

 om hvarandra, Iläckvis rikliga, så att lindan på aCstånd liknande en 

 sannskyldig blomsteräng. Först på höjdskalan stod Eiiisimum chcirdii- 

 Ihoidcs v. twilusiiin, ända till 130 cm. hög. Del upi)mälla niaximiexem 

 plaret hade lörulom den grofva, från nedom midten rikt, pyramidlikt 

 grenade hufvudstjälken 9 stycken basala, från de nu nervissnade rosett- 

 bladens axillcr utvecklade sidostjälkar om c:a 75 cm:s höjd. Nummer 

 2 på höjdskalan var Sileiic venom, som uppträdde i rikgrenade, mer än 

 meterhöga exemjjlar. Det högsta exemplaret om c:a 10.") cm. ägde (i 

 stycken rikt grenade, ungefär lika starka basalskolt. VAi annat, nära 

 meterhögt individ hade utbildat 15 basalskott, alla ungeiör likstarka. 

 Såsom nummer 3 är att nämna Crepis tcctorum, i rikgrenade exemplar 

 om ända till 70 cm:s höjd. Utom det upptill rikt, kvastlikt förgrenade 

 hufvudskottet ägde det uppmätta maximiexemplaret 13 stycken c:a 50 

 cm. höga basalskott från rosettbladsaxillerna; exemplarets största diame- 

 ter belöpte sig till ungefär en half meter. 



»Undervegetationen» å lindan utgjordes af fläckvis rikli.^^a Matricaiia 

 inodora och Stellaria media, Galeopsis bifida med insprängd G. speciosa, 

 strödda Riimex acetosella, Spergiila arvensis och Viola aruensis. Enstaka 

 gräs förekommo: Fesluca riibra, F. ovina, Poa ])ratensis och irivialis; af 

 Fes/«ca-arterna anträffades äfven här enstaka albinosindivid, så äfven al 

 Poa Irivialis enstaka, genom ljusgröna småax och alltigenom ljus grönska 

 utmärkta exemplar. 



Öfverallt i den genomresta trakten uppvisa landsvägskanterna en både 

 individ- och artrik ruderattlora. Redan under resan Hållnas — Slryksele 

 hade jag haft min uppmärksamhet fästad på landsvägsfloran» och be- 

 slöt nu att under färden Stryksele — Eko rrt rask anteckna alla å väg- 

 kanterna synliga ruderatväxter samt söka ungefärligen angifva de upp- 

 trädande arternas frekvens. Den därvid erhållna artlistan fick följande 

 utseende: 



Chrysanthemum leucanihemum^ Hicraciuin aiiriciila. e. 



Matricaria inodora Campanula rotundifolia 



Anthcmis tincloria. e. C. patiila, e.- 



Achillea millefolium Plantago major 



Gnaphdlinm silvaticiim, e. Veronica serpyllifolia, e. 



Eriyeron acer, fläckvis Eiiphrasia lenuis, i fläckar 

 Crepis tectovum, flerestädes, vanligen Rhinanthiis minor, c. 



i enstaka exemplar Cariim carvi, här och där, e. 



Taraxacum officinalc, e. Viola tricolor, 1 ex. 



Leontodon autumnalis Trifolinm spadiceum, e. 



' Liten festil anger, att arten uppträder tiimligen vanlig, större fetstil anger väx- 

 ten såsom en af > landsvägsflorans> karaktärsväxter; e. = enstaka. 



- Om Campanula palulu i Västerbotten se Backman och Holm (1878. p 63). 



