(150) 



gåfvo några tiniotejvalhir med insådd ymnig, ända till meterhög Phleiim 

 pratcnse ett vittnesbörd om, huru god afkastning en välskött vall här 

 verkligen kan gifva. Blott få och enstaka ogräs ingingo här. så Achillea 

 millefoliiim, Barbarea strida och valqaris, Cdrdiiiis cripus, (^hri/sanihemiim 

 leiicanthemuni, Melandriiim rubriim "^ laj)p<)niciim Simmons, Ranunculus 

 (luricomns. liiime.v cicetosd. Silenc vcnosa och Vicict crocca. A en vall 

 alldeles invid tiniotejvallarna voro Dcschampsia civspitusa och Fesliica 

 riihra förhärskande, ymniga och högväxta. I båda slagen gräsvallar syn- 

 tes klöfver, mest Trifoliiim hybridum, sparsamt insprängd. 



Från Lycksele kyrkogård antecknades bland andra ruderatväxter Ara- 

 bis Ihaliana} 



k en gårdsplan i utkanten af byn påträllades M(dricaria discoidea, ym- 

 nig å en tämligen stor Häck. Växten förekom äfven här och där på 

 gatorna inne i byn.' 



Ruderatfloran å landsvägskanterna LN^cksele — Tvärålund syntes 

 likna den för Hällnäs-vägen beskrifna; floran var dock här å den senare 

 anlagda och särskildt till sina nordligare delar mindre trafikerade Tvärå- 

 lunds-vägen betydligt artfattigare. Ända ned till Tegsnäs var vägen föga 

 uppkörd. Gräsen dominerade såväl å landsvägskanterna som äfven midt 

 i vägen. Endast hjulspåren och midt emellan dem spåren efter häst- 

 trampet framträdde mera fria från vegetation. Såsom karaktärsväxter 

 sågos här Feslnca riibra och oftast insprängd bland denna Deschampsia 

 avspilosa samt Rumcx acclosella. Lcontodon aiiliimn(dis var ännu en af 

 de allmännare arterna. Trifolium pralensc förekom här och där, stun- 

 dom i flera närstående exemplar, så äfven Matricaria inodora. Achillea 

 millefoliiim däremot syntes alldeles hafva förlorat sin betydelse såsom 

 karaktärsväxt. En hel del af de öfriga för Hällnäs-vägen uppgifna ru- 

 deratväxterna återfunnos, men alla här blott i få och enstaka exemplar. 

 Något för Horan a öfre delarna af Tvärålunds-vägen karakteristiskt var, 

 att representanter för den omgifvande vegetationen voro relativt talrika 

 och jämförelsevis starkt framträdande. Sålunda voro landsvägskanterna 

 i skogarna ofta tätt beväxta med Beliila- och 6'«//.r-buskar, Mijrtitlus nigra 

 och iilif/inosa, Feslnca ovina. Antennaria dioica o. a. Först fram emot 

 (iranön begynle vägen blifva mera uppkörd och landsvägsfloran allt- 

 mera Hk llällnäs-vägens. 



I>indorna, särskildt förstaårslindorna, prunkade här i om möjligt ännu 

 grannare färgprakt än tillförene. Matricaria inodora och linmex acetosella 

 syntes här allmänt vara de först uppträdande och mer eller mindre full- 

 ständigt dominerande ogräsen. Stundom voro äfven här första årets 

 lindor rika på (Irepis leetoram, där och hvar äfven Erijsimiim cheiran- 

 Ihoidrs r. nodosuin. De färgrikaste ogräsvallarna såg jag nedom Tegsnäs. 



' Om Araf>is Ihaliand i \'ästerl)ottcn ocli Lappland se Backman och Hoi.m (1878, 

 p. 168 . 



- Om utbrediiiii}^LMi af M. discoidea se IJihgkh, .\rkiv för Hotaiiik, IJd 9, N:o 7, 

 Uppsala och Stockliohn Ii) K). 



