(167) 



lafvar, han anlrällar. För såvidt jag kunnat finna, äro dessa schemata 

 åtminstone i allmänhet väl uppställda och mycket brukbara. Att pröfva 

 dem på det sätt, som lämnar lulll säkert underlag* lör ett värdesättande, 

 nämligen genom att låta någon med ledning af dem »examinera - ett an 

 tal för honom alldeles obekanta lafvar, därtill har jag dock icke haft 

 något tillfälle. Ofver hvarje släkte, art eller varietet lämnas en kort 

 beskrifning, i hvilken äfven hänsyn tages till vissa mikrokemiska karak- 

 tärer och som i många fall belysas och förtydligas genom fotografiska 

 afbildningar, sammanförda på 7 taflor i slutet af boken. Härtill fogas 

 uppgifter rörande förekomstsätt och utbredning inom Norge. De utför- 

 liga hänvisningar till exsickatverk, dem förf. sammanställt under hvarje 

 art, hafva visserligen i och för sig ett betydande värde, men torde för 

 hufvudmassan af dem, för hvilka förf. arbete i främsta rummet är af- 

 sedt, ej hafva någon större praktisk betydelse, då ju exsickatverken åt- 

 minstone i många fall ej äro för dem tillgängliga. 



I fråga om släktbegränsningen intager förf. i allmänhet en konservativ 

 ståndpunkt. Till Phijscia t. ex. hänföres sålunda äfven Anaplijchia, och 

 alla stictacéer sammanföras till ett släkte. Beträffande artbegränsningen 

 står han på en något olika ståndpunkt för olika släkten eller grupper. 

 P^ör Cladonia t. ex. följer han hufvudsakligen Wainios Monographia Cla- 

 doniarum universalis och afviker därför i flera hänseenden från Th. M. 

 Fries' framställning i Lichenographia scandinavica. Parmelia viltata, F. 

 tubnlosa och P. farinacea hänföras som varieteter under P. phy.sodes, 

 hvarvid dock anmärkes, att denna är en kollektivart och att P. tubnlosa 

 är alt anse som till arten skild; om P. farinacea säger han sig ej kunna 

 uttala någon bestämd åsikt, enär den är honom för litet bekant. 

 De bruna, förr ofta till P. oliimcea hänförda formerna, såsom P. snbanri- 

 fera, P. exaspcratnla, P. fnliginosa, P. aspidola och P. prolixa, få där- 

 emot innehafva rangen af arter. Physcia stellaris och Ph. obscnra bibe- 

 hållas i den omfattning, dessa arter hafva i Th. M. Fries' Lichenographia 

 scandinavica, och äro i hög grad kollektiva. 



Bland af Lynge upptagna arter, som ej äro omnämnda från den skan- 

 dinaviska halfön i Fries Lichenographia scandinavica eller i den 1880 

 utgifna poängförteckningen öfver Skandinaviens lafvar, märkas, förutom 

 några Cladonia', Alectoria nidulifera Norrl., Peltiyera scutata Ach. (båda 

 bland annat från Kristianiatrakten), Nephroma lusitanicnm Schser., Ramalina 

 Curnowii Cromb., Sticta limbata (Sm.) Ach. och Sticta intricata Del. var. 

 Thonarsii Del. Nyl. De tre sistnämnda, som inom Skandinavien äro 

 anträffade endast i västra Norge, äro intressanta i växtgeografiskt hän- 

 seende, i det att de äro utpräglade atlantiska arter. Äfven Nephroma 

 lusitanicum synes hufvudsakligen hafva västlig utbredning; i förbigående 

 må här omnämnas, att den dock sistförflutna sommar insamlades af mig 

 i Stockholms skärgård. 



Ett tryckfel, som återfinnes på icke mindre än tre ställen och som 

 lätt kunde gifva anledning till oriktig skrifning af ett artnamn, vill jag 

 begagna tillfället att påpeka, nämligen »Parmelia cylispora'>; bör vara 

 Parmelia cijlisphora. Oafgjord vill jag lämna frågan, huruvida det kan 

 anses nödvändigt att låta detta namn ersätta det länge använda Parmelia 



