(13) 



Hamberg på sy(lslutlnini*en af Sarvaljåkko omkrin« 1 700 ni. högt och 

 vid Kåtokjokotjkaska 1 100 m. Så småningom öfvergår videregioncn till 

 en fjällhed, där högre buskar saknas och blott låga, nedtryckta l)uskar 

 af Åndromcda hijpnoides, A:alea j)rociimbcns och SalLr hcrhacca före- 

 komma. 



Öfver Sarckonirådets mossvegclation har hittills intet blifvit oflcntlig- 

 gjordt. Till grund lör förlattarnes framställning ligga ej blott deras egna 

 samlingar och undersökningar från sommaren 1902 utan äfven de be- 

 tydande moss-samlingar, som hemförts af amanuensen T. Vestergren 

 1900 och 1901. Dessa senare samlingar ha så mycket större värde som 

 de härröra från talrika lokaler, som ej besökts af författarne. De sta- 

 tioner, som af dessa senare användes, voro: 



1) Säkokjokk 760 m. öfv. hafv. med exkursioner i öfre björkregionen 

 och videregionen samt bestigning af det 1800 m. höga Pårtetjåkko; 



2) Kåtokjokk 920 m. öfv. hafv. med exkursioner i videregionen och 

 under Pårteglaciären samt bestigning af det 1 800 m. höga Kåtoktjåkko; 



3) Kåtokjokotjkaska 845 m. öfv. hafv. med exkursioner utmed älfven 

 Rapaätno i björkregionen och upp uti fjällregionen af det 1 900 m. höga 

 Pelloreppe; 



4) Vid vänstra stranden af Rapaätno 590 m. öfv. hafv. med exkursioner 

 i björkregionen af Vassjatjåkko; 



5) Pelajauratjah 810 m. öfv. hafv. med exkursioner i videregionen och 

 bestigning af det omkr. 1 730 m. höga Sarvatjåkko; 



6) Vandringar i videregionen öfver Akavagge och Alkavagge på det för 

 sin kalkhäll intressanta berget Unna Hissavare. 



Vädret var under hela tiden resan varade synnerligen gynnsamt, så att 

 det botaniska arbetet kunde obehindradt fortgå. Däremot hindrades tjäll- 

 topparnas fullständiga undersökning af ovanligt stora snömassor. 



Vid mossförteckningen har S. O. Lindbergs system och nomenklatur 

 följts. Af lefvermossor anföras 101 arter såsom tillhörande området. 

 Häraf äro 3 arter och tvenne varieter för vetenskapen nya. De nya 

 formerna, vid hvilka beskrifningar och afbildningar äro bifogade, äro 

 följande: 



Marlinellia obscnra Arnell et Jensen nov. spec. 



M. sarekensis Arnell et Jensen nov. spec. 



M. lapponica Arnell et Jensen nov. spec. 



Marsiipella Boeckii var. incrassata nov. var. 



Jiingcrmania qiiinquedentala v. tenera nov. var. 

 För Sverige för första gången påvisade äro följande lefvermossor: 



Pellolepis sibirica Lindb. 



Saiiteria alpina Nees. 



Odontoschisma Macoimii Underw. 



Martinellia Kaiirini (Ryan). 



M. spitzbergensis Lindb. 



M. hijperborea (Joergensen). 



M. paliidosa (C. Muller), 



Jiingermania elongata Lindb. 



J. Binsieadii Kaalaas. 



Svensk Botanisk Tidskrift WOS. 7 



