(27) 



Hans Winkler, Cber Pfropfbastarde und pflanzliche Chimären. 

 — Berichte der Dcutschen Hotanischen Gesellschaft, XXY, 1907, p. 

 568—576. 



Den ofta uttalade och ännu oftare misstrodda hypotesen, att genom 

 ympning en hybrid mellan ymi)en och vildstammen skulle kunna upp- 

 komma, är ännu helt och hållet obevisad. Alla de som ymphybrider 

 misstänkta formernas ursprung är höljdt i dunkel. De hafva blifvit före- 

 mål för botanisternas uppmärksamhet först vid en tidpunkt, då det varit 

 omöjligt att i detalj utreda deras historia och sättet för deras uppkomst.^ 

 Med rätta framhåller Strasburger jmf. referat i denna tidskrift I p. 

 347), att enda sättet för frågans lösning är att genom direkta experiment 

 söka framkalla en dylik hybrid. Därvid är det från början klart, att alla 

 förhoppningar att erhålla en hybrid genom direkt inverkan af vildstam- 

 mens safter på ympen eller tvärtom måste anses uteslutna. Ingen tror 

 heller numera, att en ymphybrid skulle kunna uppkomma på detta sätt. 



* De mest bekanta s. k. jmphybriderna äro: 



1. Cytisus Adami {C. Labiirniim x purptireus), en s. k. mosaikhybrid med tre 

 slags grenar: 1) intermediära, med smutsigt röda blomklasar, 2) rena gulblommiga 

 Laturnum-skott, 3) rena piirpureiis-skott med enstaka eller i små grupper sittande 

 purpurröda blommor. Första litteraturen om densamma är från 1830. Den för- 

 des i handeln af den parisiske trädgårdsmästaren Adam såsom en varietet af Cytisus 

 purpiireus. Själf ansåg han den ha uppkommit genom inympning af C. piirpureiis 

 på Laburnum. De hybrida grenarna sätta icke fi'ö, Labiirniim- och purpiireus-gre- 

 narna hafva däremot normal frösättning. Deras frö ge upphof till rena Laburmim- 

 eller />z/rpizreus-individ. Ingen har någonsin lyckats ånyo framställa denna h}'brid 

 hvarken genom ympning eller korsbefruktning. Den förökas uteslutande genom 

 ympar från hybrida grenar. Intressant är Beyerinck"s iakttagelse, att hvilande 

 knoppar, som utveckla sig efter beskäring, till mycket stor del blifva rena Labur- 

 num- eller purpureus-skott. — Ett ståtligt, rikt blommande exemplar af Cytisus 

 Adami växer i botaniska trädgården i Visln', där det vid blomningstiden i juni 

 med sina gula och röda klasar väcker berättigad uppmärksamhet. Detta träd har 

 blott två slags grenar: intermediära och Laburnum-grenar. Endast en gång lär ett 

 purpureus-skott ha visat sig. 



2. Den mer än hundraåriga Cratcvgomespilus i Bronvaux nära Metz, undersökt 

 af Noll. En stam af Cratcegus monogyna, på hvilken Mespilus germanica är in- 

 3'mpad, bär omedelbart under ympstället tvenne grenar, som visa en blandning af 

 karaktärerna hos hagtorn och mispel, men detta ej i samma proportioner hos bägge 

 grenarna. Till dem sällade sig 1894 ett tredje skott på samma höjd af stammen, 

 hvilket i början visade sig som en ren Cratcegus-gren, men sedermera äfvenledes 

 fick h\brida karaktärer. Från den ena af de båda förstnämnda hybrida grenarna 

 frambröt år 1899 en typisk mispelgren och från denna slutligen ett tvågrenadt 

 skott, som å ena grenen bar mispelblommor, å den andra hagtornsblommor. Det 

 märkvärdiga trädet är alltså hagtorn nertill, hybrid i midten och mispel i toppen I 

 Jäm.för Strasburgkhs förmodan, att hagtornsstanimen blifvit ympad tvenne gånger, 

 första gången med en Cratcegus x ,Uespi7us-hybrid (sådana äro kända — jmf. Focke, 

 Pflanzenmischlinge p. 14(5), andra gången med Mespilus strax ofvan det första ymp- 

 stället. 



3. De s. k. Bizzarria (Citrus Aurantium x medica), mosaikhybrider mellan po- 

 merans och citron eller pomerans och limon (— vår »citron»), hvilka bära både 

 pomeranser och citroner och därjämte frukter, hvilkas ena längshalfva är pomerans, 

 den andra citron eller stundom t. o. m. äga flera längdsektioner pomerans omväx- 

 lande med sektioner af citron. Afbildade i Engl.-Prantl, Nat. Pflanzenfam. 3:4 

 p. 201. 



