(28) 



Ty genom Voechtings sedermera på mångfaldigt sätt bekräftade försök 

 får det anses som ett bevisadt faktum, att de genom ympningen till en 

 enhet sammankopplade individen icke förmå förändra hvarandras speci- 

 fika egenskaper. Ymphybriden torde endast kunna anses u])pkomma vid 

 ympningsstället genom en förening af ympens och underlagets väfnader 

 till en adventivknopp, ett skott med hybrida egenskaper. Efter allt livad 

 erfarenheten hittills lärt får man emellertid anse, att en blott samman- 

 slutning af väfnaderna — så att en del af knoppen består af ympens, 

 en annan del af vildstammens celler — ej är tillräcklig för att åstad- 

 komma en hybrid. Därtill fordras utan tviiVel för det första en verklig 

 sammansmältning på vegetativ väg af celler och kärnor från ymp och vild- 

 stam, för det andra att dessa på detta ovanliga sätt bildade dubbelceller 

 kunna forllefva och genom delning och tillväxt ge upphof till ett skott. 

 Att en kärnsammansmältning på vegetativ väg under vissa förhållanden 

 kan äga rum i en under delning varande cellväfnad har Nemec påvisat. 

 Under inverkan af kloralhydrat kunde vissa i delning varande rotceller 

 hos groddplantor af Pisiim påverkas så till vida, att celldelningen hejda- 

 des i sitt normala förlopp och de nyss bildade dotterkärnorna, innan 

 någon dem åtskiljande cellvägg hade utbildats, återförenade sig till en 

 kärna med ett kromosomtal dubbelt så stort som det i de vegetativa cel- 

 lerna normala. Dylika dubbelceller äga till och med förmågan att dela 

 sig, men, enligt livad Strasburger nyligen visat, gå de dock snart sin 

 undergång till mötes. Kärnorna degenerera och upplösas, och dödsor- 

 saken är ulan tvifvel deras oförmåga att återgå till ett normalt kromo- 

 somtal. 



Det låler visserligen tänka sig, att celler, uppkomna genom vegetativ 

 kärnsammansmältning, vid andra tillfällen kunna visa större lifskraft, 

 men å andra sidan kan det icke förnekas, atl ymphybridernas existens 

 efter de resultat, till hvilka Strasburger kommit, förefaller dubiösare 

 än någonsin. Detta bestyrkes blott ytterligare af de i ett annat hänse- 

 ende högst märkliga resultat, till hvilka Hans Winkler, professor i Tii- 

 bingen, kom vid sina försök att ])å experimentell väg framställa ymphy- 

 brider. 



Öfvertygad, som han säger, om möjligheten af ymphybriders existens, 

 ansåg han, att de försök, som af liera forskare förut gjorts att framställa 

 sådana, blilVit resultatlösa i)å grund af olämpliga försöksobjekt. Då det 

 gäller att åstadkomma skollbildning på de ställen, där ymjjen och under- 

 laget sammanvuxit, måste man välja försöksväxler, som äga förmågan att 

 lätt och villigt bilda adventivknoppar från stammen. Fullt läm])liga ob- 

 jekt fann förf. — och han var på grund af sina föregående studier öf- 

 ver växternas regeneration särskildt kompetent att up])lela sådana — 

 egentligen blott inom familjerna Sohuiacnr ocb (lapparidacav. 



Solaniiin Lijcopcrsiciim, tomatväxten, är bekant för sin ovanligt stora 

 regenerationsförmåga. Älskares öfre delen af stjälken på en kraftig ung- 

 planta af denna växt, ersattes det förlorade i nornuUa fall genom fram- 

 växande knoppar ur bladvecken. Opereras dessa i sin ordning bort och 

 sörjer man lillika för att de efter dessa framkommande nya bladvecks- 

 knopparna eller hand Ijoilpiockas, bihhis i stället knoppar från stjälkens 



