(29) 



snittyta, närmare bestänult från den kallusvälnad, som korl efter deka- 

 |)iterinifen öfverdraj^er hela snittytan. 



Denna iörmåjja hos den unj^a tomalphmtan att t)il(la talrika rcgenc- 

 rationsskott från snittytan på stjälken begagnade sig nu förf. af vid sina 

 försök pä följande sätt. På den dekapiterade lomatstjälken inympades 

 ett skott af den vanliga nattskattan, Solaniiin nigrnin, på det sätt, att 

 ympskottet infogades i en tvärs öfver snittytan gjord kilformig inskär- 

 ning. Sä fort ympcn ordentligt hopvuxit med tomatstjälken, afskars 

 denna ånyo nära ympstället på 

 sådant sätt, att snitt3'tan kom 

 att bestå dels af underlagets, 

 dels af 3'mpens väfnader. (Se 

 fig. A., där den prickade delen 

 föreställer Solamim nigriim-\äf- 

 naden, resten tomatstjälken}. 



Flfter några dagar frambröto 

 nu från snittytan flera adventiv- 

 skott, af hvilka de, som upp- 

 kommo ur tomatdelen, voro rena 

 tomatskott, medan de, som upp- 

 kommo ur Solaniim nigriim-de- 

 len, voro rena nignim-skott. Utom 

 dessa fullkomligt artrena skott 

 uppväxte på ett ställe, där ym- 

 pens och underlagets hoi)vuxna 

 väfnader gränsade intill hvar- 

 andra (fig. A, a), ett skott, som 

 på den mot /j/grum-väfnaden 

 vända sidan bar typiska nattskat- 

 teblad, på den andra sidan däre- 

 mot typiska tomatblad. (Fig. B). 

 Skottet växte — därpå lägger 

 förf. särskild vikt — alltifrån 

 början fullkomligt enhetligt och var genom en tydlig längslinje deladt i 

 tvenne lika hälfter — nattskattehalfvan och tomathalfvan. Ja, ett blad, 

 det elfte i ordningen, som utgick just från nämnda midtlinje, var till och 

 med noggrant efter medelnerven deladt i en helbräddad, tunn, mörkgrön, 

 föga hårig, odelad nattskattedel och en parbladig, groftandad, tjock, ljus- 

 grön, tämligen starkt hårig tomatdel! (Fig. C). 



Detta egendomliga skott måste anses ha uppkommit på det sätt, att 

 i kallusväfnaden, som öfverdrog snittytan, minst tvenne celler, den ena 

 en tomatcell, den andra en nattskattecell, tillsammans bildat en vegeta- 

 tionspunkt. Detta är enligt förf. det första exemplet på att vegetativa 

 celler från tvenne skilda arter kunna förena sig till en orga- 

 nism, som under ett fullkomligt enhetligt växande samtidigt 

 företer de båda stamartcrnas egenskaper. 



Hur märkvärdig än den ifrågavarande organismen må anses vara, nå- 

 gon ymphybrid — eller rättare sagdt, någon analogi till de förmodade 



Svensk Botanisk Tidskrift lOOS. 8 



