SAMMANKOMSTER. 



Botaniska sällskapet i Stockholm. 



Den n febr. 1!)()S. 



Docenten Henrik Hesselmax höll ett föredra.^ om skogsväxten och 

 vegetationen på (lotlands hällmarker. Undersökningen hade 

 förorsakats af en skrifvelse till Kungl. Maj:t från skogsvårdsstyrelsen i 

 (lotlands län, hvari den begärde en utredning om huruvida hällmarkerna 

 kunde sättas under en särskild skyddslagstiftning. Undersökningen hade 

 därför haft ett praktiskt syfte. 



Oaktadt hällmarker finnas så godt som öfver hela Gotland, kan man 

 dock urskilja vissa områden, där de äro talrikare, nämligen det nord- 

 västra, det norra inre, det mellersta och det södra hällmarksområdet. 

 För vegetationen spelar vittringsjordens djup och dess dränering en myc- 

 ket viktig roll. De nakna hällarna och den odränerade vittringsjorden 

 hysa alfvarområden eller en mycket dålig skogsväxt. Den dränerade 

 vittringsjorden med ett djup af 25 — öfver 40 cm. äger skog af olika be- 

 skafienhel. Växtformationerna äro strängt bundna af markens beskaffenhet. 

 I sin fördelning pa olika nuu-k ha de endast i underordnad grad rubbats 

 af människans ingrepp. Stora områden ha blifvit kallagda och skogen 

 har det oaktadt vandrat tillbaka. Där alfvarområden ha uppstått på 

 fordom skogbeväxt hällmark, där har fårskölseln hufvudsakhgcn drifvit 

 tillbaka skogen. Dylika kulturalfvarområden förekomma iiufvudsakligen 

 pa sådan luark, som kunnat hysa endast en skog af underordnad ekono- 

 misk betydelse. 



I afsccnde på skyddsskogsfrågan hade föredraganden ej funnit tillräck- 

 liga skäl att behandla hällmarkerna såsom särskilda skyddsområden. De 

 borde underkastas samma lagbestämmelser som ölriga skogar på Got- 

 land, hvilka i regel voro illa åtgångna och föryngrade sig långsamt. 



Professor V. Wittiujck lämnade en skildring af den intressanta vege- 

 tationen pa liällmarken vid Sundre å sydligaste (iotland. På denna 

 vindö|)piia lokal förekommo af lignoser endast nedprässade buskar af 

 hagtorn och en. Sundre västra alfvar är Skandinaviens rikaste lokal 

 för (len |)raktfulla Adoiiis vcrnalis, som bär växer i hundralusenlals 

 exemplar lillsaiiimaiis iiu-d ('.tindiichiini, ('.iisiiun (t/-i)cii.sc i>. ferox m. 11. 

 växter. 



