88 



första nått den utveckling som de nyss beskrifna exemplaren. De 

 nedersta grenarnas plats på unga plantor är ganska växlande; än 

 uppträda de redan i de första mellanbladens axiller, än först några 

 internodier högre upp. I allmänhet synes det förhålla sig så, att 

 ju längre ned de anläggas, ju kraftigare utveckla de sig. Redan på 

 4 cm. höga individ har jag funnit de nedersta grenarna ända till 2 

 cm. långa, och i dylika fall antaga grenarna snart hufvudstammens 

 form. Nedliggande hufvudstam eller grenar på yngre plantor, som 

 Warming omtalar, har jag icke anträffat. Hufvudstammen har 

 städse varit upprätt, och grenarna bilda vanligen 45 graders vinkel 

 mot densamma. Anmärkas bör dock, att de ungplantor, jag iakt- 

 tagit, i allmänhet växte på mer eller mindre denuderad mark, på 

 tämligen solöppna, men ganska fuktiga, för stormar ej utsatta 

 lokaliteter. 



Först under det tredje året synes i allmänhet en skarpare skill- 

 nad inträda i fråga om bladens storlek och form mellan det topp- 

 ställda årsskottets hufvudaxel och de från densamma utgående kort- 

 grenarna. I november 1907 insamlade jag i en högmosse i St. 

 Malms skogsbygd (i Södermanland) unga ljungplantor, som med 

 all sannolikhet befunno sig i nämnda ålder. Ett 6,5 cm. högt 

 individ hade under sommaren utvecklat ett toppställdt årsskott af 

 3 cm. längd. Gränsen mot föregående årsskott är skarpt markerad 

 genom de korta, tätt sittande bladen i spetsen af det senare. Inter- 

 nodierna på årsskottet äro omkring 3 mm. långa utom mot spetsen, 

 där de äro mycket kortare. Bladen på hufvudaxeln äro ända till 

 3 mm. långa, smalt äggrundt-triangelformiga, tämligen spetsiga, vid 

 basen djupt pillika och börja vid denna tid redan att dö bort. I 

 bladvecken sitta ända till 5 mm. långa kortgrenar, med tätt sittande 

 trubbiga eller i spetsen afrundade, vid basen ganska grundt pillika, 

 vid denna tid mätladt mörkgröna blad. I spetsen af årsskottet äro 

 internodierna mycket korta och bladen af samma beskaffenhet som 

 på kortgrenarna. På de under närmast föregående år anlagda gre- 

 narna hafva utvecklats terminala årsskott, som vanligen äro oför- 

 grenade och hafva korta internodier samt blad af samma beskaf- 

 fenhet som på det nyss skildrade toppskottets kortgrenar. Endast 

 de kraftigaste grenarnas toppskott hafva utvecklat en eller annan 

 kortgren och visa en, om ock mycket svag antydan till heterofylli. 

 Vid hvilken ålder Callnna niilf/aris börjar blomma, har jag ej lyckats 



' Om Skudhjf^iiiiig, Övervintring og Forynjfelse [Naturlusl. Förenings Festskrift 

 CKjöbenhavn \S'M>)], p. 4(5. 



