Svensk Botanisk Tidskrift, i 908. Bd 2, h. 2. 



AFVIKANDE TALFÖRHÅLLANDEN I BLOMMAN 

 HOS MENYANTHES TRIFOLIATA L. 



AF 



MALIN GEIJER. 



Antalet blad i bloininans olika kransar är som bekant hos många 

 växter underkastadt växling, i det en större eller mindre procent 

 af blommorna afviker från den normala typen genom öfver- eller 

 undertaliga bladkransar. Hvad beträffar sådana afvikelser hos 

 Menijanthes trifoliata, nämner H. Wydler i >Kleinere Beiträge zur 

 Kenntnis einheimischer Gewächse», Flora 1860, p. 641, att jämte de 

 regelbundna femtaliga äfven sex- och sjutaliga sido- och toppblom- 

 mor förekomma. För en sjutalig sidoblomma uppger han äfven 

 tre fruktblad i stället för det normala antalet två. Däremot näm- 

 ner han ingenting om undertaliga blommor. I Penzig, Pflanzen- 

 teratologie II (1894), p. 157, omnämnes däremot äfven undertalighet, 

 utan att det dock uppgifves, om författaren själf iakttagit dylika 

 blommor eller om han i litteraturen funnit några uppgifter därom. 



Under sommaren 1907 gjorde jag några undersökningar öfver 

 Menijanthes trifoliata för att iakttaga de växlande talförhållandena 

 hos denna växt. Större delen af de undersökta exemplaren togos 

 vid Rönninge i Södermanland i några kärr helt nära hvarandra. 

 Ett mindre antal insamlades i Jämtland ofvan trädgränsen. 



Mina iakttagelser röra endast talförhållandena inom blomman 

 och dessas sammanhang med hennes plats i blomställningen. Där- 

 emot återstår att undersöka hyllebladens ställning i förhållande till 

 hufvudaxeln (der Bliitenanschluss»). 



Blomställningen hos Menijanthes är en klase, som afslutas med 

 en toppblomma. Ibland blir klasen sammansatt, beroende på att 

 blommor utveckla sig i vecken af de nedre sidoblommornas för- 

 blad. Antalet blommor i hvarje klase växlar betydligt. Det minsta 



