117 



Scliulz winl slätt dessen hier in der Weise bewirkt, dass der «Fol- 

 linalionskanal» zwischen den Karpiden durch basales Wachstum 

 der letzteren £*eschlossen wird. 



Die KmbryosackniLitlerzelle ist durch ein mehrzelliges, nicht ini- 

 mer scharC ausgeprägles Archespor umgeben. 



Bei den Telradenteilungen werden möglicherweise nurdrei Zellen 

 gebildel. 



Die Struktur der Enibryosackwand ist von gewöhnlicheni Koni- 

 ferentypus, aber ausserordentlich zart und fein. 



Durch Saxegotlmea werden die Podocarpeen und die Araucarieen 

 näher mit einander verbunden, als bisher angenommen worden ist. 



SAMMANFATTNING. 



Af konifergruppen Podocarpe^e hafva hittills endast tvenne släk- 

 ten, Podocarpiis — Cokkr (1902), Jeffrey och Chrysler (1907) — 

 och Dacnjdhim — Young (1907), Jeffrey och Chrysler (1907) — 

 undersökts i utvecklingshistoriskt hänseende, af det senare släktet 

 för öfrigt endast hangamofyten. Det viktigaste resultatet af dessa 

 undersökningar är uppdagandet af förekomsten af ett flercelligt pro- 

 thallium i pollenkornet, ett faktum som får ett särskildt intresse, 

 å ena sidan genom att sättas i samband med förhållandet hos de 

 utdöda stamformerna för konifererna, Cordaiterna, å andra sidan 

 genom förekomsten af ett dylikt flercelligt prothallium äfven hos 

 Araucariéerna [jfr Lopriore (1905), Thomson (1905), Nicolosi-Ron- 

 CATi (1907) samt Jeffrey och Chrysler (l907)]. 



Materialet till föreliggande undersökning insamlades från ett i 

 Uppsala botaniska trädgårds växthus våren 1906 blommande exem- 

 plar af Podocarpeen Saxegotham conspicua. Det bestod af han- och 

 honkottar tagna såväl före som efter pollinationen. Materialet var 

 emellertid otillräckligt för att möjliggöra en fullständig undersök- 

 ning af alla utvecklingsstadier. 



För fixeringen användes Juels zinkklorid — ättiksyra — 50 ^/q al- 

 kohol samt krom — platina — ättiksyra, för färgningen safranin — gen- 

 tianaviolett — orange eller järnhämatoxylin med eller utan kongorödt. 



Svensk Botanisk Tidskrift 190S. 11 





