llcS 



Sa.xegothcva conspicua Lindl. — släktet är monotypiskt — är ett 

 tämligen högt, ständigt grönskande träd, inhemskt i CJiile och väst- 

 liga Patagonien. Trädet är monoikt, vissa grenar bära företrädes- 

 vis han- (textfig. 1 och 2), andra honkottar (textlig. 3). 



Pollensäckarna ha en 3 — 4-skiktad vägg, hvartill kommer en ur 

 själfva arkesporväfnaden utditYerentierad, enskiktad näringstapet, 

 som vid tiden för tetraddelningarna börjar degenereras (fig. 2, tall. 

 7). A de tidigaste stadierna i hanganiofytens utveckling, som kunde 

 observeras, hade tetraddelningarna redan försiggått. Pollentetraderna 

 äro af vanlig tyj) och sakna större mängder stärkelse (hg. 3, tafl. 7). 



De färdiga pollen kornen äro ganska stora samt sakna helt och 

 hållet luftsäckar, hvarjämte deras vägg är af lika tjocklek rundt 

 om. I dessa afseenden afviker Saxegotlnva från alla hittills under- 

 sökta Podocarpéer, hvilkas j)ollen har luftsäckar af samma typ som 

 Abietinéerna. 



Delningarna i pollenkornet illustreras af figg. 4 — 10, tall.?. Först 

 afskiljas omedelbart efter hvarandra två prothalliumceller, af hvilka 

 den 2:dra alltid, den l;sta ofta delar sig i tvenne dotterceller. Där- 

 efter delar sig den 2:dra prothalliumcellens systercell och ger upp- 

 hof åt antheridiumcellen samt poUenslangskärnan (fig. 7, tafl. 7). 

 Antheridiumcellen delar sig vidare i den generativa cellen (fig. 9, g) 

 samt skaftkärnan (fig. 9, st). Kärnorna samt den genom sitt plas- 

 mahölje lätt igenkännliga generativa cellen träda, med undantag af 

 den l:sta prothalliumcellen eller dess dotterkärnor, ut ur den ge- 

 mensamma plasmaanhopningen samt sprida sig i pollenkornet (figg. 

 9 och 10, tafl. 7). Del mogna pollenkornet innehåller alltså 3 — 4 

 prothalliumceller resp. -kärnor, den generativa cellen, skaftkärnan 

 och poUenslangskärnan. 



länder delningarna och vid pollinationen innehåller pollenkornet 

 en riklig mängd stärkelse i form af stora korn (se ligurerna). 



Vid pollenkornets groning vandra de llesta af dess cellelement 

 ut i pollciishuigen. 



Honkottarna bestå af talrika, tält sittande, utåt spetsiga, vid ba.sen 

 köttiga karpider (textfig. 3). Hvarje karpid bär vid basen ett frö- 

 ämne, som i början står vinkelrätt ut från densamma, men senare 

 riktas inåt mot kottaxeln (jfr fig. 21, tafi. 9 med fig. 19, lafi. 8). 



fröämnet :ir lörscdt med ett integument samt omges på utsidan 

 af det s. k. epimatiel, som anlägges i intimt samband med integu- 

 mentet (fig. 22, tafi. 9). 



