149 



Från den nordligaste al" de skånska fyndorterna till den af 

 Th. Lange upptäckta i Göteborgs skärgård är ju ett betydligt af- 

 brott i utbredningen; omöjligt är väl emellertid icke, att Beta kan 

 växa äfven på ett eller annat ställe i Halland, synnerligast som 

 detta landskap för närvarande synes vara fattigt på botanister, som 

 kunde antagas genast lägga märke till en sådan nykomling. 



Ytterligare en förekomst står emellertid att nämna. P^nligt livad 

 Aman. Broddesson meddelat mig, har han nämligen funnit ett 

 individ af Beta maritima på en sydligare lokal vid Öresund. Detta 

 anträffades hösten 1906 på sandstranden vid Bjerred i en hufvud- 

 sakligen af Atriple.v litoralis L. bildad vegetation. Som intet däraf 

 konserverades, har jag sedan i sällskap med Broddesson hösten 

 1907 besökt lokalen och omsorgsfullt genomletat den, men för- 

 gäfves. Arten synes här ha försvunnit igen. Som emellertid Brod- 

 desson varit fullt uppmärksam på olikheten mellan Beta maritima och 

 B. viilgaris, så kan något misstag ej gärna föreligga. En annan ung 

 planta af en /^e/a, funnen vid Falsterbo fyr af Artisten T. Holmström, 

 har däremot, såsom finnaren själf antog, visat sig tillhöra en odlad form. 



Gunnar Andersson omnämner också att Beta maritima tagits 

 som barlastväxt vid Skönvik i Medelpad 1890. Härtill kunna 

 dock läggas flera lokaler, där den inkommit på samma sätt; Hart- 

 mans Flora (lO uppl.) nämner den såsom 1810 och 1841 tagen på 

 Gefle brobänk, ett exemplar från en barlastplats i Norrköping, taget 

 1903 af S. Oden, linnes i härvarande botaniska institutions herbarium 

 och förra året i Helsingborg tagna exemplar hade af T. Sjövall 

 inlämnats till senaste bytet i Lunds Botaniska Förening. Dessa på 

 barlastplatser tagna exemplar ha emellertid i allmänhet ett från de 

 spontana strandexemplaren något afvikande utseende, särskildt äro 

 skärmbladen oftast vida starkare utvecklade. 



Såsom barlastväxt tyckes Beta maritima aldrig bli mera än en 

 tillfälHg gäst, ingenstädes synes den ha haft förmåga att fatta fast 

 fot. Huruvida den på våra stränder invandrade formen har större 

 utsikter att hålla sig kvar, återstår ännu att se. Såsom Andersson 

 påpekat, anger dess utbredning i Danmark, att den företrädesvis 

 trifves på blockstränder, och det skulle väl därför vara på hknande 

 lokaler, som den hos oss kunde väntas bli bofast. På sandstrand 

 torde den lätt sköljas ut eller begrafvas under uppkastad sand, 

 därpå beror troligen dess snara försvinnande vid Bjerred . Vid 



' Äfven Langes uppgift från Jyllands västkust kan ju möjligen afse en dylik 

 mera tillfällig förekomst. 



Surnsl: Botanisk Tidskrift 1908. 13 



