153 



driiim habilal in crypta petrjie calcareju ad latus septentrionali-orien- 

 tale insuhie Lilla-Caiisön copiose.» (GoUandiiu planta' rarioies aiinis 



1816, 1817 et 1818 detectse a .1. P. Rosén et G. Wahlen- 



BKRG. Nov. Act. Ups. Ser. II, Vol. VIII, 1821, pag. 228.) Under 

 lång tid framåt var detta den enda kända lokalen och dit vallfär- 

 dade också växtsamlarna så flitigt, att man knappast kan påstå, att 

 Scolopendriiim numera förekommer »copiose» därstädes. Enligt K. 

 Johansson (Hufvuddragen af Gotlands växttopografi och växtgeo- 

 grafi. K. Svenska Vet.-Akad. Handl., Bd 29, n:o 1, 1897, pag. 261) 

 anträffas den »sparsamt — måttligt i grottor på L. Karlsö.» På sista 

 tiden ha åtgärder vidtagits till skydd för Karlsöarnas egendomliga 

 vegetation, hvarför det är att hoppas, att Scolopendrium där skall 

 l5'ckas undgå Skåneformens öde. 



Till Karlsölokalen har för ej så länge sedan tillkommit ännu 

 en gotländsk fyndort. I sin ofvan anförda afhandling anger K. 

 Johansson Scolopendrium vulgäre för Ekese gård i Ardre socken, 

 belägen i östra delen af Gotland och i nära nog rakt östlig riktning 

 från Lilla Karlsö. Här var den »sedan många år tillbaka bekant 

 för gårdens ägarinna». Enligt uppgift af T. Vestergren, den förste 

 botanist, som erhöll kännedom om lokalen, växte Scolopendrium 

 nära Ekese gård i ett par af de på Gotland så ytterst vanliga räm- 

 norna i kalkhällen, där denna går i dagen, på skogbevuxen, 

 icke kuperad hällmark. Tyvärr har växten på denna lokal rönt 

 sällsynta växters vanliga tragiska öde. Denna gång är det dock 

 icke hänsynslösa herbariesamlare som bära skulden, utan befolk- 

 ningen i trakten, som tog sig det orådet före att inplantera den 

 sällsynta och vackra ormbunken i trädgårdar och blomkrukor, där 

 den naturligtvis inom kort dog ut. Hur mycket, som för närva- 

 rande finnes kvar af växten på lokalen, är obekant. 



I Palmstruch, Svensk Botanik, band II, 1803, plansch 143, läm- 

 nar författaren till texten, C. Quensel, följande märkliga uppgift 

 om förekomsten af ^Scolopendrium Lingua» i Sverige: »växer på 

 skuggrika ställen i skogar, bland stenar, och är funnen först i 

 Skåne, sedan annorstädes i Sverige, ehuru ej allmän.» 



Dessa »annorstädes» belägna lokaler preciseras emellertid icke 

 närmare, hvarför det väl är antagligt, att uppgiften saknar reellt 

 underlag. Den går emellertid igen i tredje upplagan af Liljeblad, 

 Svensk Flora, 1816 — i de båda föregående från resp. 1792 och 

 1798 anföres endast Skåne — som ett »etc.» efter uppgiften om 

 Skånelokalen. Wahlenberg, Fl. suec. p. 700 tager dock ingen 



