Svensk Botanisk Tidskrift. 1908. Bd 2, h. 2. 



OM SKOTTFÖLJDEN HOS DROSERA. 



AF 



O. ROSENBERG. 



Släktet Drosera kan nog med skäl räknas bland de intressantare 

 i Yår flora, i främsta rummet på grund af dess »insektätande» för- 

 måga. Men äfven andra förhållanden hos /)/-osfra-arterna ha sedan 

 länge väckt forskares uppmärksamhet, så bl. a. det egendomliga 

 knoppläget hos bladen, som något påminner om det hos ormbun- 

 karna. 



I vår flora förekommer en bastard mellan D. rotiindifolia och D. 

 lonyifolia ingalunda sällsynt, som särskildt i cytologiskt afseende 

 är af stort intresse. Då jag under de senare åren sysslat med en 

 ingående undersökning af den nämnda bastarden, /). obovata, och 

 äfven dess förhållande till sina föräldrar, så kom jag därvid äfven 

 att något ingå på en del frågor beträffande /)/-osé'/-a -arternas organo- 

 grafi och biologi. Jag vill i det följande redogöra för skottföljden 

 hos Drosera, särskildt på grund däraf, att de uppgifter, som finnas 

 i litteraturen härom, ganska mycket afvika från h^ad jag funnit. 



Särskildt de nyare arbetena om skottföljden hos Drosera tyckas 

 vara ganska samstämmande i den uppfattningen, att föryngrings- 

 knoppen är terminal och bloinställningsaxeln axillär. I Schumanns 

 Practicum uppges /). rotiindifolia öfvervintra med »geschlossenen 

 Enden öder auch seitenständigen Winterknospen ». »Der Bliiten- 

 stand tritt in der Ein- öder Mehrzahl aus der Achsel der oberen 

 Blätter hervor.» Nitschke, som ingående och litYullt skildrat ut- 

 vecklingen hos Drosera från de första groningsstadierna till den fullt 

 utvecklade plantan, kommer med afseende på skottföljden till samma 

 uppfattning, som Schumann: »Man hat bisher, wie es scheint, all- 

 gemein den Bliithenstand unserer Droseraarten fiir terminal gehal- 



