Svensk Botanisk Tidskrift. ioo8. Bd 2, h. 2. 



STUDIER ÖFVER SUBMERSA VÄXTER. 



AF 



JOHAN ERIKSON. 



1907 års sommar var icke af gynnsammaste slag för naturstudier 

 i det fria, särskildt för resande botanister. Hvarannan dag var det 

 regn ocli hvarannan mulet väder och dropp i skogar och träd- 

 dungar samt vått i gräset. Men för ett slags studium var denna 

 sommar till stor fördel, nämligen för studiet af tillfälligtvis öfver- 

 svämmade växter. Min uppmärksamhet kom först att riktas därpå 

 den 28 juni, då jag gjorde en eftermiddags-exkursion upp till Södra 

 Möckleby alfvar på Öland, på hvilket finnes en hel mängd djupa hål 

 i kalkstenen, då efter det myckna regnet fyllda med vatten. Det 

 var en ganska egendomlig och intressant submers vegetation, som 

 förekom här, omfattande ett dussintal arter, nämligen Agrostis 

 alba, Braya supina, Centaurea Jacea, Cardamine pratensis, Galiiim 

 horeale och Galiiim paliistre, Innia britanica, Jnncns lamprocarpus, 

 Plantago maritima, Litorella lacnstris, Plantago major, Potentilla 

 anserina, Potentilla reptans, Rannncnlns repens och Ranunculus flam- 

 mula, Teucrium scordium, Veronica scutellata. Redan vid första på- 

 seendet visade några af dessa former en så stor afvikelse från nor- 

 malarten, att det kunde erbjuda någon svårighet att bestämma dem 

 till arten. De frappantaste afvikelserna visade Galium horeale o'ch 

 palustre genom sina sammandragna internodier och reducerade blad- 

 ytor, hvarigenom den senare något påminde om landformer af 

 Callitriche, där den bildade en grönskande matta på vattenpussens 

 botten, Innia britanica genom smala, nästan jämnbreda blad, 

 Plantago major med sina lansettformade, allt smalare blad, något 

 erinrande om Alisma plantago, Potentilla anserina med allt mera 

 reducerade bladskifvor, efter en längre tids öfversvämning nästan 

 minimala, Potentilla reptans med efter den stigande vattennivån sig 



