182 



Bladen: Af olika lyper. Stundom äro de diniorla, såsom hos 

 de med flytblad försedda växterna {Balr(iclunni<u-[e\\ Potdinogcton- 

 arter, Oenanthc phellandrium, Helosciadiiim iniindatum) . 



Typ. 1. Det mest anpassade vattenbladet är uppdeladt i en massa 

 hårfina flikar af radiär struktur, så att det liknar en rot, hvilket 

 tydligen betingas af dess funktion som ett näringsupptagande organ. 

 Stundom ha också morfologerna tvistat om ett organs natur, t. ex. 

 om de submersa bladen hos S(dvinia u(dans, hvilka uppfattats som 

 rötter {'>■ Rhizocdrpecv^) och om adventivrötterna hos Trapa natans, 

 hvilka stundom förr uppfattats som blad. När ett dylikt rotlik- 

 nande blad tages upp ur vattnet, falla merendels flikarna ihop, 

 hvaraf framgår att det mekaniska systemet är svagt. 



Typ. 2. En annan t3'p är den långa, smala, bandlika, som finnes 

 hos Vallisneria, djup vattensformerna af Sagitkiria sagittaefolia, Alisina 

 plantago och Alisina rdiuuicidoides. Hit kunna äfven räknas bladen 

 hos vissa Sparganiuin-fonuer och submersa gräs. En något af- 

 vikande form är den cylindriska hos vattenformer af Jiuwiis och 

 Scirpus: .Innciis himprocarpiis f. (Kpudiciis, Jiinciis siipiniis f. flin- 

 tans. Scirpus (icicularis j3 snbmersus. En annan afvikelse är den 

 korta bandlika bladformen hos t. ex. Najas, CaUitriche. Hijdrilla, 

 Elodea m. fl. 



Typ. 3. En tredje typ finnes hos några Potamogeton-ixrter {P. 

 crispns, Incens. nitens, perfolialns, pnclongns). hvilkas blad äro rela- 

 tivt breda, tunna, genomlysande, hvarigenom de närma sig skugg- 

 bladen. Då de ofta växa i rinnande vatten, ha de bättre meka- 

 niska väfnader än i allmänhet är fallet. Härunder kunna möjligen 

 äfven föras de kortare, mer smala blad, som förekomma hos FAodea, 

 Najas o. a. 



Nedsänkta blad äro i allmänhet mycket tunna, nästan genomskin- 

 liga, om de tillhöra typerna 2 och W. Mesofyllet består nämligen 

 af få cellager, och epidermis har tunn yttervägg. Klyföppningar 

 saknas , epidermis för klorofyll, och ingen (eller obetydlig?) skillnad 

 finnes mellan pallisad- och svampparenkym. Perluciditeten beror 

 på belysningsförhållandena, hvilka äfven förklara, såsom anmärkt, 

 stammens resp. bladens sträckning. Växten slräfvar till ytan lik- 

 som den tropiska regnskogens epifjier till trädloppen. Vattenbladen 

 komma härigenom att i sin anatomiska byggnad likna skuggbladen, 



' O. IJroksch.M1I) I, Morpholoj^ischc, anatomisclie uiul l)iologisclie Intersiicluingcii 

 iiber Hottonia palustris, 1904) har funnit klylVippningar på vattenbladcn af //o//on/a 

 jxtliistris, när de vuxo pa grundt \atten. 



