1.S4 



långskaftade, llikarna smalare, niesofvUel liinnare och utan palli- 

 sader, })arken tjockare, i del all kärlen hade ryckt närmare midlen, 

 mekaniska element saknades, epidermis' yttervägg var starkt för- 

 tunnad, kärlen hade lidit en stark reduktion, intercellularerna hade 

 ökats och förstorats — förändringar, som till stor del öfverens- 

 slämma med dem, som vattenånga framkallar. I luft af hög fuktig- 

 hetshalt förlängas likaledes bladskaften, förtunnas epidermisväggarna, 

 reduceras kärlen och pallisaderna, ökas lakunerna. Endast två för- 

 ändringar kunna alltså i detta fall hänföras till uteslutande det flytande 

 vattnets inverkan: kärlknippets mera centripetala läge och de smala 

 })ladsegmenten. Afven jag iakttog i somras på Öland en suhmers 

 form af Cardamine pralensis, som dock förhöll sig afvikande, i det 

 alt en del af exemplaren voro stjälklösa och en del visserligen för- 

 sedda med stjälk, men utan blad på denna, hvilka syntes ha multnat 

 bort, men med rosettlika, rotbildande skott från bladfästena. Någon 

 reduktion i bladflikarnas storlek kunde ej iakttagas, snarare tvärtom, 

 däremot en förtunning af skifvan, om än icke så långt drifven som 

 hos åtskilliga andra submerser. Bladanatomien har jag icke under- 

 sökt hos denna form. Växten synes sålunda förhålla sig olika i 

 sul)merst tillstånd, hvad nu denna växling kan bero på. I ofvan- 

 näninda förändringar , säger Schimper, >'visar sig det första steget 

 till förvandlingen af en luftväxt till en vattenväxt.» Men Cardamine 

 ])rafensis är icke j)laslisk nog för att trifvas i det våta elementet, 

 hvilket framgår af min iakttagelse i somras. Andra växter däremot, 

 de amiibiska, ha en tillräcklig plasticitet för ett dubbelt lefnadssätt, 

 och ])å detta sätt ha säkerligen mänga af vattnets fanerogamer, 

 ormbunkar och mossor uppkommit (Schimper säger alla). 



Sciii.MPKR sammanfattar vattnets metamorfoserande inflytande på 

 växtens vegetationsorgan i följande resumé: «förstoring af skottens 

 fria yta genom organens förlängning eller tudelning, undertryckande 

 eller leduktion af rötterna^ eller deras ()nd)ildning t. ex. till fästorgan, 

 svag nihiidning af kutikulan, saknad eller reduktion af klyfö|)pning- 

 arna, kärl knippenas ersättande med en central sträng, perifer lag- 

 ring al klorofyllapparaten. I lugnt vatten inträder dessutom allmänt 

 en reduktion af de mekaniska elementen och ett tilllagande af de 

 lultförande intercellularerna, hvilka icke visa sig i lika hög grad 

 utvecklade i starkt strömmande vatten, där ytförstoringen likaledes 



' Denna rejjcl f^iiller icke för suhiiierser, såsom F. \\'i:ri sikin i »HntwicUliiiig der 

 Beiwmzelii eiiiij^er dikotylen Sum])f'- imd \\':isser|)nanzeii» (I5eili. /.. Hot. Ceiitralhl. 

 XX) ocli J;i},' i denna skrift påvisa. 



