189 



framkallad al' del dilTusa Ijiiscl. Bladen stiälVa i sislnäiniida lall 

 att mer eller mindre antaga bandform, närma sig Schhncks 2:dra 

 bladtyp. En annan egenhet, som nlmärker de submersa bladen, 

 är deras Innnhel och genomskinlighet, egenskaper, som i första 

 rummet betingas af del reducerade mesofyllet. En dylik förtunning 

 är mycket tydligt märkbar hos Plantago major f. siibincrsd och ännu 

 mera hos Pohjijonum pcrsicaria f. siihmersd, 'rciicriiini Scordium f. 

 submersd, Veronica scntellata f. siibincrsa. Hos de två senare obser- 

 veras därjämte en tydlig dilatation af skifvan, så att bladen hos dessa 

 tvenne vattenformer på sätt och vis utgöra en mellanform mellan 

 ScHENCKS 2:dra och 8:dje typ. Hos alla tre dessa genomlysande 

 blad är pallisadparenkymet svagare utveckladt, i det att cellagrens 

 antal förminskas och cellerna tendera till eller antaga nästan iso- 

 diametrisk form, en frappant likhet med skuggbladen. Äfven hos 

 andra submerser har samma förhållande iakttagits. P2n tendens 

 till skifvans sönderflikande, all öfvergå till Schencks l:sta typ, fhina 

 vi hos Braija siipina f. siibincrsa och Potcntillo anserina f. submersa, 

 den senare på de första stadierna af nedsänkningen, innan skifvorna 

 reducerats alltför mycket, då nämligen bladtänderna i början nästan 

 ha karaktären af flikar; så äfven hos submers Rannnciihis anricomiis, 

 hvars rotblad ofta få smala flikar. 



Andra anpassningar träffas hos Potentilla rcptans f. submersa och 

 Ranunculus sceleratus f. /hiitans, som nämndt redan omtalad at 

 AscHERSON, hos hvilka bladskaften efter hand som vattenytan höjes 

 förlänga sig, för att hålla bladskifvorna i luften, resp. flytande på 

 vattnet. Flytande blad observerades också hos Spiraea filipendula. 

 Det förändrade växtsättet står i sammanhang med det mekaniska 

 systemets tillbakabildning hos submersa former. Det kan i synner- 

 het vackert iakttagas på Plantayo major f. submersa, hos hvilken 

 form kollenkymsträngarna alldeles saknas. Likaledes hos den 

 submersa formen af Galium palustre, på hvilken stamkanternas 

 kollenkymsträngar äro mycket svagt utvecklade. 



Ett egendomligt förhållande iakttogs som nämndt hos submers 

 Ranunculus flammula på Senoren, där 2 olika former anträffades, 

 en på djupare vatten med fyllodieartade blad, äfven funnen på 

 Öland, närmast lik Ranunculus /lammula [i intermedia Hn (R. flam- 

 mula f-i radicans Nolte) på Vänersstränderna, en annan på grundare 

 vatten med små, tydligt utvecklade ovala bladskifvor. 



Vid hydromorfosen sträfva håren, liksom bladtänder och kortare 

 flikar, att försvinna. Hos Innia britannica bibehållas dock håren 



