191 



Slam men i'örläni;es i allmänhel i slörre eller mindre grad alll- 

 elter vallensamlingens större eller mindre djnp. En sådan förlängd 

 slam träffas hos de submersa ,/n/u7;.s-arterna, som bli 30 — 70 cm. 

 långa, Hijdrocotijh' viilgnris I", /hiitons. hvars stam till skillnad från 

 landformen äfven är rikt klorofylllörande, Pcplis porliila f. submersa, 

 8 — 20 cm. lång, slundom fritt simmande i vattnet, Ranunciilus flam- 

 mula, i synnerhet hos den smalbladiga formen, m. fl. På mycket 

 djupt vatten utbilda liera submersa former, t. ex. lianunculus flam- 

 mula, .//;/u7/.s-arterna en riklig lyft stängel, om jag så får säga, 

 beslående af några förlängda inlernodier. Dessa inlernodier äro 

 längst nedtill och attaga successivt uppåt i längd. Hos Ranunculus 

 flammula var på de uppmätta exemplaren det nedersla inlernodiel 

 21 — 22 cm., del därpå följande 15 — 16 cm., hvarpå en förgrening 

 ägt rum; hufvudslammens följande internodium var 13 cm., därpå 

 en ny förgrening o. s. v. En ytterst riklig skollbildning från nodi 

 finnes hos många submerser: Juncus supinus, J. lamprocarpus, 

 Agrostis stolonifera, Raiuiiiculus flammula, R. repens m. fl. 



I allmänhet har man förr antagit, att med del akvaliska lefnads- 

 sället följde en betydande reduktion i rotsystemet, och de egentliga 

 valtenväxlerna ha nog oftast en svag rotbildning, belingad af andra 

 näringsförhållanden, men hos tillfälliga vattenväxter, såsom de sub- 

 mersa formerna af land- eller sumpväxter, inträder med nedsänk- 

 ningen en myckel liflig advenlivrolbildning, såsom hos Peplis por- 

 tula, Hydrocotifle vuUjaris, Teucrium scordium, Veronica scutellata, 

 Galium palustre, Ranunculus flammula, Agrostis stolonifera och andra 

 submersa gräs. Då dessa ofta som långa flageller i vattnet sväfvande 

 birötter ha en lakunös byggnad, ha de i allmänhel en respirerande 

 funktion, men kunna äfven någon gång därjämte bli assimilerande, 

 såsom Menganthes trifoliata f. sulymersa erbjuder ett eklatant ex- 

 empel på. 



Submersernas anatomiska egenskaper har jag endast llyktigt 

 undersökt hos några arter, nämligen Galium palustre, Inula britanica, 

 Leontodon autumnalis, Peplis portula. Plantago major, Ranunculus 

 flammula, Teucrium scordium, Veronica scutellata m. 11., en under- 

 sökning likväl, som varit tillräcklig för mitt syfte. I intet af de 

 undersökta fallen ha klyföppningar på bladen saknats, hvilket hos 

 de egentliga vattenväxterna är fallet. Men en dylik förändring vore 

 ju icke ändamålsenlig, då förändrade väderleksförhållanden lätt 

 kunna återkalla behofvet af klyföppningar. Öfverhudsväggen är 

 alltid förtunnad och hårbildningen reducerad eller ingen. Hos 



