216 



land öfver 20 mm.» (Idem, Hasseln, p. 157). — Samuelsson har 

 i ett par högt belägna (resp. 433 och 394 m. ö. h.) backmyrar från 

 öfre Dalarne iakttagit hasselnötter i de subboreala lagren. I den 

 ena af dessa, vid Evetsberg, har G. Lagerheim från det subboreala 

 lagret också konstaterat förekomsten af ///?f/-pollen. 



I den nyss citerade uppsatsen om fly tj ord har jag framhållit, att 

 de /a//stubblager i myrarne, som man i några af våra fjälltrakter 

 funnit ofvan den nutida barrskogsgränsen, oftast liksom i mossarne 

 under densamma äro af subboreal ålder. Ännu kunna vi ej med 

 bestämdhet säga om de högst observerade subfossila tallförekoms- 

 terna också äro från detta eller något annat skede af postglacial 

 tid. Dock torde vi i det centrala Skandinaviens fjälltrakter tr3'ggt 

 kunna sätta 100 m. öfver nutidens tallskogsgräns som minimisiffra 

 för den subboreala, och redan härmed måste en högre sommar- 

 temperatur förutsättas. 



Att inklämma den subboreala perioden inom snäfva arkeologiska 

 tidsvärden har ännu ej lyckats mig. Dock har jag länge med en 

 viss grad af sannolikhet kunnat uttala »att bronsåldern troligen 

 faller därinom» (Sv. Bot. Tidskrift 1907 p. 418; jmf. också Arke- 

 ologiska torfmossefynd). Den kännedom, vi nu äga om bronsål- 

 derns åkerbruk, talar enligt min tanke äfven den i någon mån för 

 i jämförelse med nutiden gynsammare vegetationsperioder, troli- 

 gen i form af varmare somrar. Jag tänker härvidlag på hirsen.^ 

 Redan då det första arkeologiska hirsfyndet från den nordiska 

 bronsåldern gjordes af Rostrup, framhöll denne, att detsamma 

 tydde på ett varmare klimat än det nutida. Hoops, som anslutit sig 

 till denna åskådning, har sökt bestämma tiden för hirskulturens 

 tillbakagång genom språkliga undersökningar och kommer därvid, 

 p. 459, till följande resultat: »Da die Hirse heute in Nordeuropa 

 nirgends mehr kultiviert wird und ihr Anbau daselbst auch aus mittel- 

 alterlicher Zeit nicht zu belegen isl, so erklärt sich das Fehlen 

 eines altnordischen Hirsenamens \vohl daher, dass die Hirsekultur 

 schon vor dem Beginn der lilerarischen Cberlieferung aus den 

 nordischen Ländern siidwärts zuriickgewichen war.» Hufvudsakligen 

 efter Sarauws material i Köpenhamns nationalmuseum har han 

 dessutom sammanställt de danska hirsfynden och därvid fått så- 

 dana från såväl den yngre stenåldern, bronsåldern som folkvand- 



' I de flesta fall torde do arkeologiska fynden vara att hänföra till 1'aniciun 

 miliaceum. Om i något fall den ännu mer ömtåliga oeh värmeälskande Setaria 

 Halka föreligger, skulle detta endast stärka mitt resonnemang. 



