269 



Aspidiiim crislatum (fig. 7 — 9, tafl. lO). Liknar i allt väsentligt 

 föregående, kanthåren torde dock stå något tätare. 



Aspidiiim /ili.v mas (fig. 10 — 12, tall. 10). Detsamma gäller om 

 denna art, håren synas dock på det hela vara något mindre, i kan- 

 terna glesa, undertill ganska vanliga — rikliga. 



Aspidiiim thelypteris (fig. 13 — 16, tafl. lO). Håren äro påfallande 

 korta och tjocka med ansvälld spets. I kanten stå de ytterst glest, 

 undertill uppträda de sparsamt. 



Aspidiiim lonchitis (fig. 17 — 18, tafl. lO). Öfverensstämmer mera 

 med de tre förstnämnda arterna. I framkanten stå håren tätt, bak- 

 till glesare, undertill äro de rikliga. 



Phegopteris dryopleris (fig. 19 — 20, tafl. lO). Håren äro korta och 

 fina, i kanterna glesa, undertill saknas de helt och hållet (endast i 

 två fall har jag sett ett enda hår å gamofytens undersida). 



Phegopteris robertiana (fig. 21 — 22, tafl. 10). Äfven beträffande 

 gamofytens behåring afviker denna art från den föregående, hvilket 

 synes mig vara af ett stort intresse. Arten har som bekant af flere 

 författare ansetts som blott en form af den föregående, hvilket på- 

 tagligen är alldeles oriktigt. Håren äro något längre än hos Ph. 

 dryopteris, ofta med starkt nedsänkt bas, i kanterna täta och under- 

 till tämligen vanliga. 



Phegopteris polypodioides (fig. 23 — 24, tafl. lO). Hårens genom- 

 snittsstorlek synes vara något större. I kanterna stå de tämligen 

 tätt, undertill saknas de helt och hållet. 



Asplenium ruta muraria (fig. 25 — 26, tafl. lO). Kanthåren syn- 

 nerligen rikliga, ofta från hvarje cell, undersidan har talrika hår 

 öfver hela ytan. 



Asplenium septentrionale (fig. 27, tafl. lO). Öfverensstämmer med 

 föregående, men synes ha jämförelsevis mindre hår. 



Asplenium adiantum nigrum (fig. 28, tafl. lO). Håren särdeles kraf- 

 tiga, ofta nästan cylindriska, i kanterna tättstående, undertill mycket 

 vanliga, till och med bland rhizoiderna. 



Scolopendrium vulgäre (fig. 29 — 33, tafl. 10). Håren vid basen 

 vanligen mer eller mindre tydligt kolflikt uppblåsta, eller ock korta 

 och tappliknande utan utbuktning, i kanterna mycket glesa, under- 

 till ej sällsynta, men i så fall mest af kontrakt typ. 



Polypodium vulgäre (fig. 34 — 35, tafl. lO). I förhållande till bär- 

 cellerna äro håren stora, till formen korta och tjocka, i kanterna 

 glesa, undertill vanligen mycket sparsamma, understundom dock 

 flera. 



