283 



Genom att placera det ena af individen i svagare Ijns hade det 

 således lyckats att för detsamma inhibera tvenne blomningar, att 

 således något rubba den envisa parallelismen i exemplarens blom- 

 ningsperioder. Med intresse väntade jag nu att få se, huru de 

 tvenne individen skulle förhålla sig, då de åter kommit under lik- 

 nande villkor. Svaret lät ej länge vänta på sig och blef öfver- 

 raskande nog. Redan följande dag (d. 24 april) blommade näm- 

 ligen B-e.Kemplaret, ensamt!, dock mycket sparsamt med endast 7 

 blommor. Det torde nog ej vara för djärft att analogisera denna 

 svaga blomning mod den, som A-exemplaret utförde den 18:de, då 

 detta endast öppnade 5 blommor. (Detta senare var också något 

 svagare utveckladt än det andra, med mindre inllorescens och något 

 färre blomgyttringar). Härmed hade således det genom utflyttning 

 tillbakahållna B-exemplaret återtagit en af de blomningar, det gått 

 miste om. Skulle det äfven kunna återvinna den andra? Detta 

 besvarades i själfva verket jakande af den följande blomningen, 

 hvilken ägde rum redan den 26. Denna dag voro dock båda indi- 

 viden smyckade af en rik blomskrud; B-exemplaret riktigt öfver- 

 flödade af blommor. Vid närmare undersökning visade det sig 

 därvid, att detta exemplar denna dag så att säga blommade dubbelt, 

 att på detsamma samtidigt tvenne blomningsperioder genomgingos. 



För att förstå denna sak måste erinras om ett viktigt drag i in- 

 florescensernas byggnad och utveckling. Redan ofvan nämndes, att 

 de hufvudlika blomgyttringarna sammansattes af talrika packade 

 sicksackknippen. Nu äger det anmärkningsvärda förhållandet rum, 

 att vid hvarje normal blomning i hvart sicksackknippe allenast en 

 skottgenerations blomma, d. v. s. en enda sådan, är utslagen. I 

 blomgyttringen äro därför vid en blomning lika eller i det närmaste 

 lika många blommor utslagna som det linnes sicksackknippen, och 

 vid hvarje ny blomning är det följande skottgenerations blomma, 

 som öppnar sig. Det kanske här bör nämnas, att jag genom att 

 märka blommor öfvertygat mig om, att dessa blott öppna sig en 

 enda gång, att således hvarje ny blomning är resultatet af nya, ej 

 förr öppnade blommor. Vidare må framhållas, att helt undantagsvis 

 vid ett par tillfällen iakttogos två efter hvarandra följande blommor 

 i ett knippe samtidigt utslagna; vid dessa tillfällen uppträdde emel- 

 lertid denna afvikelse från det typiska förhållandet på båda exempla- 

 ren samtidigt. 



För att nu återgå till blomningen den 26:te, så ådagalade en 

 undersökning af exemplarens inflorescenser, att A-exemplaret genom- 



