2.S4 



gående (I) hade endast en blomma öppen i hvarje knippe, nnder 

 det att på B-exemplaret nästan ständigt tvenne blommor (ivenne 

 skottgenerationer) voro utslagna (en »dubbel blomning»!). Det förra, 

 som vid ett föregående tillfälle blifvit starkt skattadt i och för kon- 

 servering af blommor, ägde öO utslagna blommor i femton blom- 

 gyttringar, det andra 300 i 36 liknande. Af hvad här anförts, torde 

 därför framgå, att det under en tid med konst tillbakahållna B- 

 exemplaret nu i blomning nått fatt A-exemplaret och detta först 

 efter att hafva utfört blomningar, fullt motsvarande dem, som det 

 gynnade A-exemplaret tidigare kunnat genomgå. Exemplaren voro 

 åter jämnspelta, och ett nytt försök kunde nu företagas. 



I afsikt att söka utröna om äfven olika temperaturer kunde in- 

 verka störande på blomningsperioderna, utflyttades nu återigen 

 morgonen efter den nyss skildrade blomningen B-exemplaret i ett 

 kallare sidorum, där det placerades så, att det utsattes för alldeles 

 eller åtminstone i det allra närmaste samma beljsning som det 

 orubbade A-exemplaret. Af öfriga yttre förhållanden skilde sig där- 

 emot temperaturen ansenligare, i det att den i det nya rummet hölls 

 vid omkring 10° C, således c. 10° lägre än på det förra stället. 

 Härmed följde nog äfven någon olikhet i luftfuktigheten; denna 

 skillnad uppmättes emellertid ej och torde af en del omständigheter 

 att döma ej hafva varit så synnerligen betydande. Under dessa 

 olika yttre villkor fick nu exemplarens utveckling fortgå inider 10 

 dygn, hvarvid visade sig följande resultat. Det ej flyttade A-exempla- 

 ret blommade normalt rikligt samt ensamt den 28:de; tvenne dagar 

 senare (d. 30:de) var samma förhållandet med B-exemplaret. Den 

 3 maj stod åter A-exemplaret i full blom och likaså den 9:de B- 

 exemplaret. Detta hade emellertid två dagar tidigare, den 7:de, 

 blifvit återflyttadt till närheten af det andra. Den 10:de maj ägde 

 återigen en samtidig blonming rum af de bada nu åter för samma 

 yttre förhållanden utsatta exemplaren. Det synes alltså af detta 

 försök framgå, att den nedsatta temperaturen förlängde blomnings- 

 intervallerna, men ej fullständigt hindrade utslåendet. Vidare ådaga- 

 lägger det tydligt, att temperaturskillnaden, lika litet som vi nyss 

 sett vara fallet med Ijusnedsättningen, åstadkom en beständig rubb- 

 ning i perioderna, hvilka vid återställandet af de liknande yttre 

 förhäHandena ånyo beständigt sammanföllo. Detta senare har seder- 

 mera tydligt bestyrkts genom de fortsatta blomningarna, som fått 

 ske under orubbade förhållanden. Följande blomningsdagar hafva 

 nämligen vidare kunnat antecknas, nämligen den 14, 20 och 27 maj 



