287 



möjligen skulle kunna vara Iieslad all göra — förklara densamma 

 genom någon i växtens natur inneboende egenskap att oberoende 

 af alla yttre förhållanden följas åt, utan att tvärtom det just är de 

 likartade yttre villkoren, som betinga parallelismen, så att om dessa 

 förra rubbas, äfven den senare blir upphäfd. Vi hafva ju sett, 

 hurusom svagare ljus åstadkommit ett inställande (åtminstone tills 

 vidare ) af blomningarna, liksom huru nedsatt temperatur tydligt 

 fördröjt desamma. Om nu detta blomperiodernas beroende af de 

 yttre förhållandena gäller, hvad beträffar Spironenni [mg råns, så 

 torde man nog äfven hafva rättighet att sluta till, att detsamma 

 gäller äfven om de öfriga, ofvan anförda växter, som utmärka sig 

 genom en liknande slags periodicitet i blomningen. 



Härmed är emellertid ej hela denna egendomliga blomningsföre- 

 teelse förklarad. Tolkningen däraf ligger djupare, och först och 

 främst gäller det därvid att finna orsaken till den regelbundna om- 

 växlingen af de under några timmar varande blomperioderna och 

 de längre, vanligen några dygn långa, blomlösa intervallerna; och 

 sedan återstår förklaringen af individens samtidighet. Det är redan 

 kändt, att åtskilliga andra Commelinacéer äga mycket kortvariga 

 blommor; Kerner (7, p. 195) uppräknar bland växter med endags- 

 blommor Tradescantia crassiila och virginica och framhåller därvid, 

 hurusom hos dessa hvar dag under flera månaders tid en ny blom- 

 ma ständigt ersätter den, som under förra dagen öppnade sig, som 

 då funktionerade och utblommade. För Tinnantia iindatas endags- 

 blommor anger H. jSIiller (15, p. 255) en varaktighet från kl. 7 

 eller 8 på morgonen till strax efter middagen, således fullständigt 

 öfverensstämmande med den hos Spironema fragrans. De kortva- 

 riga blomningsperioderna hos denna senare äro därför intet fristå- 

 ende förhållande; de återfinnas, som synes, hos flera af sam släk- 

 tingarne. De inskjutna intervallerna af blomlösa dagar äro däremot 

 en nyhet för denna växt. 



Dessa erhålla, enligt mitt förmenande, åtminstone till en del sin 

 förklaring i inflorescensernas byggnad. Som nämnts äro de klot- 

 runda gyttringarna, som sammansätta dessa, bildade af talrika, täta 

 sicksackknippen, och i hvarje blomning deltar i dessa knippen 

 nästan undantagslöst blott en skottgeneration. Man måste därför 

 hos Spironema fragrans förutsätta en ovanlig individualisering af 



' Den möjligheten är nämligen ej alldeles utesluten, att om exemplaret bibehål- 

 lits bet3'dligt längre i den svagare belysningen, det äfven därstädes kommit till 

 blomning. 



